202 
a z dolejšího kraje jeho nad střevy se rozprostírá, jako zástěra tohoto kuchaře těla dolů 
visíc; jest to lak zvaná opona (omentum majus, das grosse Netz). 
Stěny žaludkové skládají se z vrstvy svalové, jejížlo vlákenka na dél a na příč 
žaludek objímají a jeho rozmanité stahování a svírání se působí. Uvnitř jest žaludek 
potažen blánou sliznou (Schleimhaut), v mížlo nesmírné množství malých podlouhlých 
žláziček se nalezá, jako rourky do blány slizné zapuštěných a šťávu žaludkovou vyluču= 
jících, S hořejška sestupuje do žaludka jícen (Speiseróhre, oesophagus), a ma pravé 
straně žaludka nalezá se druhý otvor, vrálník (pylorus, Pfórtner) do střev vedoucí. Jíc= 
nem přichází potrava a nápoj do žaludku, a strávenina (chymus, Magenbrei) z ní při- 
pravená vychází vrátníkem zase ze žaludku. Taklo jest stavěn žaludek člověcí. Ale 
v živočišstvu nalezá se ještě množství jiných a často přepodivných žaludků, z nichžto 
nejznamenitější zde v krátkosti uvedeme. 
Mezi ssavci jest žaludek přežvykujících (n. p. krávy, ovce, velblouda atd.) nej- 
památnější. Skládá se totiž ze čtyr oddělení. Polrava, jen hrubě rozkousána, vstupuje 
jícnem do oddělení prvního čili do bachoru (rumen, Pansen) a z tohoto širokým otvorem 
do oddělení druhého, do čepce (reliculum, Haube). Z čepce nepřechází však potrava 
přímo do oddělení třetího, nýbrž opět jícnem do úst vyhozena bývá, kde ji zuby znova 
roztírají a rozmílají, t. j. zvíře přežvykuje. Rozetřena a pilně rozdrobena sestupuje 
potrava podruhé do žaludku, a nyní zvláštním žlábkem na dolejší části jícnu přímo do 
oddělení třetího, do tak zvané knihy (omasus, Blálermagen, Lóser), z něhož do oddě- 
lení posledního, do žaludku pravého (abomasus, Labmagen) přechází. Zde ukončí žaludek 
přežvykujících zvířat úlohu svou a polravu v stráveninu. proměněnou do slřev. vypouští. 
První dvě oddělení žaludku ssavců těchto jsou tedy pouze jakési skladiště, do něhož 
zvíře na pastvě potravu skládá, aby ji v době pohodlnější znova překusovali a rozdro- 
bovati mohlo. (Oddělení čtvrté podobá se pak nejvíce žaludku ssavců ostatních, jenž 
lidskému více méně podobny jsou. 
U ptactva nalezáme též složitý žaludek. U mnohých rozšiřuje se jícen a tvoří 
zvláštní vak — vole nazvaný, v němžto potrava, z větší části v suchých tvrdých zrnech 
bylinných záležející, navlažena a obměkčena bývá. Mezi všemi ptáky nalezáme největší 
vole u holubů, kteří potravu ve svém voleli obměkčenou a zvláštní šťávou, která se 
uvnitř volete vylučuje, promíchanou, do úst mláďat svých opět vychrlují. Pod voletem 
nachází se žaludek žlázový (Vor- und Driůsenmagen), jenž šťávu žaludkovou vylučuje 
a s pokrmem míchá. Žaludek pak masitý čili svalový (Muskelmagen) z mocných a pev- 
ných svalů složen, a uvnitř tvrdou, tlustou poblankou (Epithel) potažen jest. Již z to- 
hoto složení vysvítá, že žaludek tento zvláště k mechanickému rozemílání tvrdé potravy 
určen jest, pročež také u pláků zrnožravých nejsilnější, u masojedlíků však nejslabší jest. 
K lepšímu rozemílání potravy požívají mnozí malé kamínky a zrnka písková. Ještě se zde 
zmíniti musím 0 žaludku kukačky, který uvnitř častokráte zvláštními chloupkami jako porostlý 
jest. Chlupy tylo pocházejí však z chlupatých housenek, jimiž se kukačka často živí, 
Žaludek plazů a ryb jest jednoduchý, dle délky a šířky však přerozmanitý. 
Žaludek hmyzu jest též z více oddělení složen. Hmyz potravu tekulou požívající, 
a k cíli tomuto ústy ssacími opatřen, jako včely, motýlové, mouchy atd., má zvláštní mě- 
chýřek na jícnu připevněný (Saugmagen), jenž k ssání napomáhá. U včeliček jmenujeme 
jej žaludkem medovým (Honigmagen), jelikož se v něm připravuje med, jejž včeličky 
zase vychrlují. Kde měchýřek tenlo chybí, jako ú hmyzu tvrdou potravou se. živícího, 
