204 
nice. Hlavní působení žaludku na pokrmy jest čistě chemické. Žaludek jest dílna lu- 
čebnická, nikoli mechanická. Žlázy žaludkové, v bláně slizné uložené, vylučují zvláštní 
šťávu do dutiny žaludkové, která slove štávou žaludkovou (Magensaft) a při rozlučování, 
proměňování a rozřeďování potravy v žaludku nejčelnější místo zaujímá. V šťávě ža- 
ludkové nalezá se kyselina, která jí nejhlavnější vlastnosti lučebnické uděluje. © Kyselina 
tato vyvolala mnohou hádku mezi chemiky a fysiology, jelikož jedni ji mají za kyselinu 
mléčnou, druzí za kyselinu solnou. Otázka tato až dotud není rozřešena, jakož i vůbec 
v celém pochodu zažívání nejvíce ještě nejasnost a pochybnost panuje. Valné pokroky 
lučby jistou však nám podávají naději, že také do tohoto předůležitého oboru živočišného 
hospodářství brzo vnikne světlo důkladného a zdařilého skoumání. 
Vezmeme-li sliznou blánu z posledního žaludku některého zvířete přežvykujícího, 
neb ze žaludku člověčího, ba všech ostatních páteřnatců a dle Pappenheima i ze žaludku 
račího, a vytáhneme-li z ní pomocí vody šťávu žaludkovou, přidajíce k ní přemalou část 
některé mocnější kyseliny, obdržíme tekutinu, která mnohé vlastnosti šťávy žaludkové 
okazuje a v přiměřeném teple (20 až 25“ R.) také mnohé látky za pokrm nám sloužící 
rozlučuje a rozpoušlí., Jmenujeme pochod tento umělé zažívání (kůnstliche Verdauung), 
a nejprv vynalezl je fysiolog Eberle, jehož pomocí napotom J. Můller, Purkyně, Pappen- 
heim, Vogel a jiní důležité zkoušky o zažívání činili. 
Mnohem dříve, než Eberle umělé zažívání vynašel, potřebovaly naše hospodyně 
kyseliny žaludkové k rychlému vylučování sýra z mléka, házejíce do tohoto kousek 
usušeného žaludku telecího, syřiště nazvaného, 
Rozmnoží-li se kyselina v žaludku přes příliš, škodí zažívání a působí zvláštní 
nemoc žaludkovou, žáhu (Soodbrennen), která se však lžičkou magnesie rychle odstraniti dá. 
Štávou žaludečnou proniknuta a proměněna, volným pohybováním stěn žaludko- 
vých dostatečně promíchána a proválena vystupuje polrava co strávenina ze žaludku do 
střev, kdežto dílem pomocí žluči a jiných šťáv v zažitinu (chylus, Milchsaft) se  promě- 
ňuje a ve střevech vždy doleji se táhne. Klky střevní (Darmzotten,. villi intestinales), 
jimiž zvláště vnitřní strana tenkého střeva hustě posela jest, ssají ze zažitiny částky te- 
kuté, jež střebavky (Lymphgefásse) až do žil, a tudy až do krve převádějí. Žíly pak 
jsou jako zvláštní soustava vodových cest, po celém těle rozvedené, po nichž potřebné 
látky ke všem ústrojům těla zvířecího se přivádějí a nepotřebné odvádějí. Neboť každá 
částka těla zvířecího nachází se v ustavičném vyměšování, přijímajíc do sebe částky nové 
a nepolřebné vylučujíc. Každý úd, jejž nyní nosíš, jest jiný nežli byl úd, jejž jsi před 
několika neděli nosíval. Podoben ovšem onomu dle tvaru a vnitřního uspořádání, ale 
nejmenší částky jej skládající jsou již dávno za nové vyměněny. Přibývá-li tě na těle, 
jest přívoz materiálu větší nežli vývoz; hubeníš-li, jest poměr opáčný, a nepřibývá-li 
ani neubývá-li li na těle, jest rovnováha mezi oběma. Potřebuje-li tělo tvé nového ma- 
teriálu, ohlásí se hladem, potřebuje-li tekutiny, ohlásí se žízní. Přivádíš-li více nežli 
spotřebovali může, zkazí se žaludek a chuť k jídlu na čas zmizí. 
i 4. 
Zastavme se nyní ještě na chvílku u materiálu samého, z něhož tělo naše stavěno 
jest a jejž žaludek ve spůsobu: potravy přijímá, 
Všechny pokrmy vzaty jsou buď z říše rostlinné nebo živočišné aneb z obojích ; 
pročež také všechny živočichy se stanoviska tohoto rozděliti můžeme v živočichy bejlo- © 
