205 
čili rostlinožravé, v masožravé a všežravé. Mezi poslední patří i člověk. Jest palrné, 
že na našem svělě nejprvé živočichové bejlo- čili rostlinožraví povstali museli, jimiž 
pak živočichové masožraví se živiti mohli. Dále vysvitá, že všechny látky tělo zvířecí 
skládající vlastně z rostlin vzaly jsou a v nich se opět nalezti musí; živočichové maso- 
žraví látky tylo poněkud již vybrané, sestředěné a připravené v mase za pokrm jim 
sloužícím požívají. Jelikož ale v bylinách lálky potravní v poměru ke množství potravy 
v mnohem skrovnější míře se nalezají, tedy bejložrouti mnohem větší množství potravy 
přijímati musí (dle Muldnera 50krát více) nežli masožraví, ačkoli právě mezi bejložrouty 
největší a nejmohulnější zvířala se, nacházejí. 
Také jest zajisté obtížněji z bylin látky záživné vyloučili a připraviti, nežli z masa 
z látek těchlo již složeného; protož také žaludek a celý ústroj zažívací u bejložroulů 
mnohem složenější a větší jest než u masožroulů. (O složení žaludku zvířat přežvyku= 
jících jsem již povídal; ale léž střeva bejložroulů jsou mnohem delší střev masožravců; 
a vyznamenávají se zvláště velikým a mocným stševem slepým (Blinddarm), které se 
poněkud za zvláštní žaludek považovali může, kdežto u ssavců masožravých jen málo 
vyvinulé jest aneb dokonce chybí. "Tolo platí léž o ptácích, mezi nimiž oni, jenž lát- 
kami rostlinnými se živí, dvé slepých střev mají, masožraví ale obyčejně jen jedno. 
Mezi oběma jaksi u prostřed stojí živočichové všežraví, nemajíce tak složeného ústroje 
zažívacího jako bejložrouti, aniž přílišné jednoduchosti masožravců, 
Člověk jest tedy všejedlík, což mimo ústrojstvo žaludku a střev již uspořádání 
zubů jeho dokazuje; neboť má zuby maso- i bejložroutů. Viděti z toho, že potrava mí- 
chaná, různá, tělu člověčímu jest nejpřiměřenější. Nicméně nalezáme na světě celé ná- 
rody, jenž pouze masem, a opět jiné, jenž skoro výhradně rostlinami se živí. I mezi 
námi jsou mnozí, jenž chudobou stísněni po celý svůj život velmi málo masa požívají. 
Tolo přispůsobení se k potravě u člověka jest velmi moudré řízení přírody, ne- 
boť kdyby člověk jen na jeden druh potravy odkázán byl, nemohl by mnohé krajiny 
naší země obývali, kde by se mu potravy této nedoslávalo, a předce jest člověk k tomu 
povolán, aby se po celém oboru země rozšiřoval, ji rozumem a prací svou zveleboval 
a k dobru svému zní těžil. 
Mezi zvířaty vynikají masožrouti silou a krásou těla, bujarostí a bystrostí ducha, 
a tak i mezi národy pozorujeme, že masojedlíci nad pouhými bejlojedlíky bystrostí a podnika= 
vostí ducha vynikají; Mulder připisuje zmáhající se ochlablost a netečnost národního 
ducha hollandského zvláště přílišnému požívání bramborů. Obšírněji o tomto předmětu jedná 
náš Kodym ve své zdravovědě. Dobrá a masitá strava sílí tělo, a následkem toho 
i ducha a činí jej schopnějšího ku práci. Každý vozka ví, že kůň ovsem krmený lépe 
láhne nežli kůň senem krmený, a mnohý měšťan by dětem svým lépe posloužil, kdyby- 
© jim místo hedvábných šatů a klobouků denně méně bramborů a více masa na stůl po- 
dával; bylo by na svělě méně dětí krtičnatých, lenivých a neschopných. 
Též na množství pokrmu, jehož denně požíváme, sluší bedlivé oko míli. Hlad 
jest zlá vče, a při nedostatku polravy tělo chřadne a slábne; ale i příliš mnoho škodí. 
Lidé, jenž svůj žaludek denně nacpávají, jakoby se na několik neděl zásobiti chtěli, bý- 
vají leniví, mysli tupé a nejapné. Všeobecné pravidlo slrany množství potravy, jaké 
> člověk denně požívati má, nedá se vylknouti, řídí se todle povahy, sláří, zaměstnání kaž= 
- dého jednollivce, dle počasí a povětrnosti atd.; každý však sám velmi snadno prospěšnou 
- sobě míru v jídle a pití najíti může. Jsou lidé, jenž v poměru k jiným velmi málo 
