| 
207 
stříbra, druhý z 15 č. stříbra a 1 č. mědi, třelí ze 14 č. stříbra a 2+ č. mědi ald. — 
až konečně šestnáctá jehla jen 4 č. stříbra a 45 č. mědi obsahuje. Vidíme, že uve- 
dené míšeniny nejsou nežli stříbro 16lotové, t5lotové, 14lolové atd.; obyčejně jsou také 
jehly 154,, 144, 13Y,lotové atd. © Chtějíce  zkoušeti pomocí jehel průbířských 
(Probirnadeln), vyhledáme podle oka jehlu barvy asi jednoslejné se smíšeninou, o niž se 
jedná, i natřeme obě, i jehlu i smíšeninu, silně na vyleštěný kus černého zrnilého kře- 
mene, zvláště již k tomu spůsobeného a průbířským kamenem (Probirstein) nazvaného: 
neshodují-li se barvy nálěrkův, hledáme jehlu; která by se v barvě smaší průbou docela 
srovnávala; stupeň té jehly je spolu stupněm čili číslem naší průby*). Pro účely, ku 
kterým se větší zevrubnosti požadovalo, u př. v mincovnách nastoupila již záhy lak zvaná 
kapelová průba (Kapellenprobe) místo nedokonalé průby právě vypsané. Pálíme-li stříbro 
olovem pomíšené na podložce kypré, u př. z popele jemného a silně tlačeného, tuť pra- 
veno již hned z počátku, kde řeč byla o hutnickém dobývání stříbra, že se olovo 
okysličí (oxyduje) a utvořený kysličník (Oxyd) horkem roztopí i do popelné misky 
vláhne, tak že jen ryzí stříbro zbude; vypaluje-li se stříbro se mědí slilé týmž spů- 
sobem, rovněž se měď okysličí, avšak do popele nevláhne, poněvadž kysličník měďnatý 
(Kupferoxyd) nerozloplivý jest. On zůstane co slruskovitá kůra na stříbře; jakmilé 
však ku měďnatému stříbru olovo přidáme a pak je na popelné misce (kapeli čili testi) 
vypalujeme, okysličí se oba přimíšené nedrahé kovy, a kysličník olova vláhne se nejen 
sám do popele, než vezme také kysličník mědi s sebou, tak že stříbrná kulička čistá 
zbude. Dejme tomu, že 20 gránův měďnatého stříbra po kapelování s olovem zůstaví 
kuličku ryzího kovu ztíží 16, gránův, víme že stříbro průbované má ve 20 lotech 
46'/4, tedy ve 16 lotech 13 lotův čistého drahokovu t. j. průba je ze stříbra 13lotového, 
Právě vyložený druhý spůsob průbování panoval dlouhá léta takřka výhradně, ač. velmi 
pracný jest a nad míru veliké zevrubnosli požaduje, má-li výsledek býti postačitelný, 
Teprvé na konci prvního dvaceliletí nynějšího věku byl pomalu téměř všudež vytla- 
čen tak zvanou mokrou průbou (nasse Probe, dosage a la voie humide), kterou Gay- 
Lussac vymyslil a ve Francii zavedl, Lčebig pak svým schválením jí téměř v celé ostatní 
Evropě průchod zjednal, Základ Gay-Lussacovy průby asi tento jest: vímeť že stříbro, 
je-li rozpuštěno, přidáním chloru neb nějaké sloučeniny chlorové, ku př. soli kuchyňské 
(která jest chlorid sodnatý — Chlornatrium NaCl), úplně co bílý prášek (Chlorid stříbr- 
malý, Chlorsilber AgCI) se vyloučí, ostatní však kovy, jsou-li které v roztoku, u př. měď, 
železo, nespadnou než zůstanou rozpušlěny. Nyní pak ví se, že 4100 částek (m. př. 
400 gránův) čistého stříbra rozpuštěného požaduje 54 čáslic čisté soli kuchyňské, aby se 
zcela vyloučilo. Rozpusťmež si tedy na jedné straně 100 č. stříbra v kyselině, a na 
4 druhé straně 54 částek nejčistší soli ve vodě a přidávejme pomalu a pozorně onen 
- roztok soli tak dlouho, pokud ještě přicvrknutím rozpuštěné soli ve stříbrnatém roztoku 
% sedlina povstává. Každý uzná, že bylo-li těch 100 gránův pouhé stříbro, všech 54 
gránův rozpuštěné soli přidati musíme, že ale, jestliže ve zmíněných 100. zrnek kovu 
jen 50 zrn (jen polovice) stříbra byla, také jen polovici z těch 54 zrn soli spotřebu- 
„jeme na usednutí stříbra; jestliže 100 zrn kovu jen 30 zrn stříbra (jen *%,;4 stříbra) 
k ©) Třeba však povážiti, že stříbrné zboží takřka vždycky vyvařováno a tudy kůrou ryzího stříbra po= 
£ vlečeno jest, kterou musíme seškrábati, chceme-li se dověděti dobrotu pravého jádra týchž vyro« 
benin stříbrných. 
