210 
první kdo je odkryl, byl Angličan Drayton, nyní pak jest zdokonaleno v té míře, že se 
touto cestou zrcadla shotovují o mnoho dokonalejší nežli naše obyčejná, na zadní straně 
jak známo amalgamem ze rtuli a z cínu potažená. Pařížský předpis na zhotovování 
těchlo tak zvaných stříbrných zrcadel (Silberspiegel) je tento: Vezmi 40 grammův *) 
pekelného kamínku a rozpusť v 80 grammech vody; přidej 120 grammův líhu 36stup- 
ňového, 2 grammy čpavku (Atzammoniak) a 5 grammův tekutiny složené z 25 č. vody, 
40 č. uhličitanu ammoniakového (kohlensaures Ammoniak) a 10 č. tekutého čpavku. Mí- 
chanina se procedí do zavřené láhve a přidá se za každý gramm tekuliny jedna kapka 
silice kassiové, rozpuštěné v rovné míře nejsilnějšího líhu. Má-li se co postříbřili, vezme 
se 80 grammů vypsané míchaniny a přidá se 1 gramm roztoku silice hřebíčkové (Nel- 
kenol) ve 300 částkách líhu: sklo vodorovně položené a (potřebí-li toho) obrubou 
z vosku obklíčené poleje se tekutinou a postaví se na 2—3 hodiny do tepla 40" Celsia. 
Po té době je sklo na jedné slraně krásnou a lesklou vrstvou stříbra potaženo, která 
„vodou opláknuta a usušena ihned čistým pokostem se natře, aby od úrazu chráněna byla. 
Příčinou, proč se tuto stříbro co kov vylučuje, jsou silice, neboť tyto přitahují dychlivě 
kyslík; v tomto případu berou si jej z pekelného kamínku, jenž, jsa dusičnan stříbrnatý 
(salpetersaures Silberoxyd), stříbro v podobě kysličníka (Oxyd) t.j. s kyslíkem spo- 
jené obsahuje. Vohl odkryl, že téhož konce lze dojíti, rozpustíme-li střelnou bavlnu 
v žíravém drasle tekutém (Alzkalilauge), přidajíce něco pekelného kamínku a pak tolik 
ammoniaku, aby se černá sraženina v roztoku zpočátku ulvořená zase rozpuslila. Již za 
několik já potkna se o tou tekutinou „BOIĚ be lesklého stříbra, která prý 
Zhusta zabarvují se nyní stříbrné věci na černo, takové pak stříbro sluje oxydo- 
vané neb galvanisované. Dějeť se to buď sirou neb chlorem: onano dává barvu hnědou, 
tento černomodrou. První se děje namočením věci do roztoku sirkových jater (Schwe- 
felleber), druhé namočením do míchaného roztoku salmiaku a skalice modré. 
* 
Porovnání tvarů Rhizopodů skořepnatých. 
Od prof. Dra. Jana Purkyně. ; 
Rhizopodi (kořenonožci), jak jsem již ve čtvrtém čísle t. r. obšírněji vyložil, 
tvoří, mimo nálevníky, jednu z nejprvotnějších tříd celého živočišstva. Nejnižší jejich ro- 
dové nejsou ani vlastním zevnitřním tvarem nadání. Jakoby teprv hledali jakousi formu 
své bytnosti, proměňují se pořáde, aniž jest podoby předešlé, ku které by se navracely, 
nýbrž jiná jinou slíhá každá s druhou nestejná. Uvnitř těla pak panuje pouhá nestvůra, 
kde ani vnilřností nerozeznáš, aniž dutinek potravu nebo šťávu vedoucích. Zdánlivě libo- 
volné pohybování, jímž povrch těla jejich a kraj na všechny strany se prodlužuje. a sta- 
huje, nutí pálratele na jakýsi vnilřní pocit pomysliti, a podivná ta stvořeníčka, jen 
drobnohledem viditelná, k zvířatům přičísti. Tento spůsob živých nestvůr nazýván od 
přírodozpytců Amoeba, v řečtině lo co naše měňavka. © 
Však nezůstane při tomto stavu nestvůrnosti. Příroda konečně dohledá se o 
určitých a stálých, uvedouc i toto naše malitké tvorstvo do velikého shromáždění onoho 
*) Gramm, jednice všech francouzských váh, váží 13,0 našeho gránu; 17"/, grammu rovná se našemu lotu, 
