2193 
nich tak, že se s osou nad nebo pod bodem A X stýkají, povstane tentýž tvar (obr. 6.). 
Na toto odvození vztahuje se znamení vápnotvaru, neboť osu vápnotvaru obdržíme umno- 
žením klenčové osy a s koefficiéntem m = m. a, an v télo dálce osu klenčovou pře- 
líná. Nejhojněji vyskytuje se v přírodě kočíficienty m —=3, n. p. u vápence, turmalinu, 
železné červené rudy; ostatně se objevují na vápenci také kočfficienty A "3551 PAS A 
7/6, 4, 5, 7, 9, 41 a 12; na křemenu, apatitu a turmalínu 4, na křemenu a apatitu ls 
na křemenu ''!/, a */, atd, Z každého klenče dá se lím spůsobem nesčíslné množství 
vápnotvarů odvodilí, an m rozličné kočfficienty znamenati může. Znamením vápnotvaru 
jest (P)", a dosadí-li se to na místo R v klenčové řadě, obdržíme řadu vápnotvarů : 
(Po 374. (P—3)", (P—2)", (P—4)",(P)", (P+1)", (P+2)", (P+3)" . . (P+ao)". 
Řada tato podobá se ke tkanivu, an od každého členu váp- (Obr. 6.) 
notvary s rozličnými kočfficienty vycházejí. 
Místo (P—)" píše se R—co; poněvadž obě znamení značí 
plochu na ose kolmou, (P+ 00)" jest hranol 12boký se slřídavě stej- 
nými úhly, an každý z 12trojúhelníků vápnotvaru v nekonečně dlouhou 
plochu s osou zárovnou se promění. Takových hranolů pozorovalo 
se jenom málo v přírodě; na apatitu (P++w )V; a(P+«)", na vápenci 
a turmalinu (P+ )*, na křemenu (P+8)“:, na safiru (P+©)*. 
Přiostří-li se hrany klenče jenom jednostranně © vynechá- 
mím druhé přiostřující plochy, povstane jenom polovina vápnotvaru, 
z nichž se jedna co pravá, druhá co levá rozeznává. 
Poloviny tylo, objevující se zvláště na křemenu, mají podobu 
jehlanců šesti trapezoidy obmezených. (Obr. 7. a 8.) 
Znamení jejich jest 
1. (eny a p. AD 
2 
(obr. 7 a 8.) 
Jako osové hrany se otupovaly 
a přiostřovaly, mohou se i pobočné 
hrany klenče přioslřovali a  olu- 
povati, taktéž i rohy; spůsobem tím 
nepovslanou ale jiné lvary, nežli již 
uvedené. © Olupením osních rohů 
povstane plocha na ose kolmá, toliž 
R—o. Otupením pobočných rohů povslane hranol šestiboký R+00.  Otupením poboč- 
mých hran povstane takovýléž hranol v úhlopříčné postavě, totiž P+00. Přiostřením 
© hran pobočných povstane, jak již ukázáno bylo, vápnotvar. 
r ; 4. Přiostřením osních rohů od hran nebo od ploch povstanou nové klenče, je- 
1 jichž osy nebývají vždy polence základního čísla 2, a kteréž tedy do hlavní řady klenčů 
| nenáležejí. Klenče takové počítají se k vedlejším řadám, a kočfficient osy jejich přidá 
7 
- se před znamení R. Mohou se ostatně také z vápnotvarů otupováním jejich hran odvoditi. 
T V přírodě pozorují se zvláště čísla 3, 5, někdy 7 v zlomcích těchto kočfficientů. Tak 
— m. p. na vápenci +/, R, S R, 5 R, Y, R, 3 R, 7/, R, 5 R; na rumělce Y, R, %; R 
atd. Od každého toho klenče může se otupováním osních hran zase nová řada od- 
-voditi, jako n. p. */, R—2, %4R—1, */R, /R+1, /,R+2 atd. 
