259 
ze země vyblkují, má asi 100 kroků v průměru. Všude, kde není země ušlapána aneb 
upěchována, vychází ze štěrbin a děr nadřečený plyn, kterýžto zapálen tak dlouho hoří, 
dokud ho nějaká příhoda neuhasí. Zdá se, že jest to týž plyn, který v našich plynárnách 
na osvětlování ulic vyvozují, totiž uhlovodík, jenžto se zde z nafty, puzené podzemným hor- 
kem, vyvinuje, Eichwald *) pokládá tento plyn za vodík, proto že jest lehčí nežli vzduch 
a smíchán se vzduchem vybuchuje, 
A však dle Schlossbergra tvoří bahenní plyn (C H*) smíchán s kyslíkem též třa- 
skavý plyn, který v uhelných dolech, zvláště v Anglicku, pod jmenem skalního ducha často 
vybuchnutím svým veliké neštěstí spůsobuje. Plyn onen nedá se dle udání Eichwaldova 
jiskrou zapáliti, kdežto se předce vodík snadno zaněcuje a uhlovodík ne. Zde se nalézá 
slavný od starodávna chrám ohně Atešgah, svatyně to Guebrů čili Parsů. Šem putují mo- 
dlářští ohněslužebníci z Persie, Indie a jiných končin Asie. Atešgah jest postaven zrovna 
na místě, kde uhlovodík ze země plyne. Ve zdech toho chrámu jest asi 20 výklenků, 
v nichžto Indové a Parsové bydlí.  Ohněrodý plyn veden jest rourami do výklenků čili 
cel, i na dvůr chrámu, kdežto neustále jakožto svatý oheň hoří. Mniši indičtí udržují 
zvláštní oheň, jenžto plavcům mořským slouží místo světlárny. © Mniši jsou buď staří a ti 
zde umírají, anebo mladí, kteří trýzněnim svého těla svatými se stávají, a štastně-li ulo- 
žená sobě předlouhá a přetěžká muka překonají, požívají pak v lidu největší úcty. Ně- 
kterým jest Bůh a oheň totéž, a ti jej nazývají buď po arabsku ur anebo po persku 
aghan (týž kořen s naším oheň); jiní zase pokládají oheň jenom za obraz božství. 
Dle Kolotkina jest západně od Baku v horách místo, kdežto, uděláš-li do země 
díru a přistřčíš-li hořící třišku, hned se plamen zejme a pak stále hoří, Ale ještě mno- 
hem dále v horách nalezl Steven blíže městyse © Chinalu vysokou horu, kdežto věčný 
oheň hoří **). Ale ctitelé ohně jmenují Baku nejznamenitějším místem své pobožnosti, kte- 
rémuž jenom Kangru (Kangra) v Indii poněkud se vyrovnává. 
Ačkoliv se i starší řečtí a římští spisovatelé (Plinius, Ptolomaeus) o podobných 
svatých ohních v Medii a jinde zmiňovali, které za časů našich již vyhasly ; předce o sva- 
tém ohni na poloostrově Abšeronu žádné zmínky nečiní. Arab Massudi jest první, jenž 
o něm psal asi v polovici desátého století po Kristu. "Fenkráte ale nehořel tak stejně 
Jako nyní, nýbrž dělával v některých dobách výbuchy a pak zase se zmírnil. Místo po- 
"loostrovu Abšeronu nalezalo prý se tam několik ostrovů, a z blízkého bahna vynikal ne- 
ustále plápolající oheň. (Na jednom z těch ostrovů nalezal se jícen, v němžto se časem 
ozýval strašlivý hřmot a z něhož pak šlehal oheň sáhající nad nejvyšší hory. * 
Blíže svatého ohně nalezá se tak zvaná ohnivá studna asi 50. střevíců hluboká, 
v nížto sbírá se větší množství plynu odtud do výšky se vznášejícího. Přikryješ-li otvor 
asi na 9—8 minut kobercem; aby nemohl plyn utíkati, a odstraniv koberec a odskočiv 
hodíš hořící roští do hlubiny, uslyšíš brzo strašlivý lomoz, jako podzemní hrom, až se 
země otřásá a ohromný ohnivý sloup se počne k nebesům vypínati.  Nežli poznali Parsové 
tuto vlastnost plynu svatý oheň rodícího, stalo se, že neopatrným zapálením nahrnutého plynu 
a jeho vybuchnutím veliká část svatyně rozkotána byla, která dosud v rozvalinách leží, 
Nedaleko odtud nalezá se přirozená pec, v nížto obyvatelé vesničtí při obni plyno- 
vém své placky pekou. Jiní vaří jídla svá nad takovým přirozeným ohněm na rozličných, 
jednoduchým spůsobem k tomu připravených místech. Kamkoliv se díváš, všudy vidíš 
vyblkovati plameny ze země, a jen kde tato upěchována jest, tam se můžeš bezpečně 
postaviti. Od Atešgah asi 1'/, verst dobývají naftu, která se od obyčejného kamenného 
oleje liší tím, že jest velmi čistá, majíc jasně žlutou barvu. Tuto nazývají najtou bílou 
čili perským balsamem (Bergnaphta). Jest velmi drahá, vláda jí prodává libru za dva 
„stříbrné ruble; neboť bývá jí ze všech 60 studní měsíčně jenom 60 pudů dobýváno. 
U nás bývá zřídka prodávána, neboť ta, kterou v našich lékárnách nazýváme bílou naftou, 
jest dobyta z kamenného oleje přepuzováním a má (dle $chlossbergera) poměrnou váhu 0,84, 
"kdežto přirozená bílá nafta má 0, 75. Dle Sausure-a má nafta Mianská potažnou váhu 
03836. Na sousedních ostrovech jsou též naftová žídla, a při tom se tam nalezají sopky, 
Ježto bláto vychrlují, Svinoí (sviní ostrov) jest takovými prameny Jako od sviní rozryt. 
Zajímavá jest i ta okolnost, že též na severozápadním konci © Kavkazu, který se 
£ Černé moře ponořuje a za úžinou Kerčskou zase povznáší, aby celon východně. jižní 
0) Relbe auf dem Caspischen Meer und dem Kaukasus. 
I v Evropě vychází z hory Zibio blíže Modeny vedle pramenů bílé i černé nafty, též na vrchu Fuco 
di legno vedle Pietna Mala v Toskaně podobný hořavý plyn. t. uhlovodík, 
