262 
měny, než dospělá z nich se  vývinou zvířata na nejvyšším stupni své dokonalosti. 
K těmlo proměnám brzy se opět vrátíme, seznámivše se napřed s několika jinými spů= 
soby rozplemeňování, kleré se nedějí pomocí vajec. : 
Všechny rostliny nesou semena, jimiž se rozmnožují: ale jahoda, malina, růže, 
vrba a mnoho jiných rostlin může se ještě jiným spůsobem rozmnožovali, totiž. ta- 
kovým, že z kořene neb oddenku mladé výběžky vyrůstají, které opět v keřík neb strů- 
mék dorůsti mohou. Jediný keřík jahodový může tímlo spůsobem v krátkém čase celé 
oubočí jahodím pokrýti, a z jediného keříku růžového povstal by za několik let v 
příznivých okolnostech celý háj růžový, aniž by jedinkého semínka potřebí bylo. To 
jsou věci vůbec známé, a mikdo se jim diviti nebude; ale podivnější bude mnohému 
z našich čtenářů; když uslyší, že i některá zvířata podobným spůsobem se rožmnožují, 
totiž dílem vajíčky jako n. p. jahoda semenem, dílem pupenci a výběžky. 
V našich vodách žije malé, podivné zvířátko, které sobě každý dosti snadno za- 
opatřiti může, nabere-li jen do sklenice z tekoucího potoku vody a několik vodních bylin. 
Na listech podvodních neb stopkách těchto bylin sedává obyčejně zvířátko toto, které 
se nesmár (Hydra, Sússwasserpolyp) jmenuje a pomocí obyčejné lupy pozorovati může. 
Z počátku sedí, jako malá špendlíková hlavička v kuličku stažené , a pro- 
stému oku jen zlíží viditelné. Jak mile ale voda chvíli tiše stojí, osmělí se zvířátko 
a počne se natahovali a vypínati; z předního konce válcovitého tělíčka vystrkuje z po- 
lehounka jako hlemejžď růžky, jedno rámě po druhém, natahuje je často velmi daleko 
a kolem sebe jimi hmatá, kde by se nějaká kořisť, malý ráček neb červíček uloviti dal. 
Běda ubohému zvířátku, které se nepozorně k hladovému nezmaru přiblíží, rychle je tento 
rameny svými ovine a do hladové své tlamy vpraví. V takovémto stavu podobá se 
polyp těnto poněkud živým důtkám , jichžto řemínky se ustavičně natahují, skrčují 
á kolem těkají (obr. 1.). 
Z boku nezmarova vyrážejí čas po čase malé 
pupence, které rostou a na předním konci v několik 
cípků, obyčejně 6, se roztřepují. Cípky tyto se pro- 
dlužují, pohybují, a ejhle z boku polypova vypučí 
nový mladý nezmar, právě tak jako mladé jahodí z ko- 
řínku starého. Pučení tolo často se opakuje, tak že 
na jédiném starém polypu někdy několik mladých, v 
rozličných dobách vyvinutí, a na těchlo opět mladší 
se náležájí. Rozmnožování toto jmenujeme pučení 
(Knospenbildung). Nekonečné moře jest pravým do- 
movem polypů, nášému sladkovodnímu nezmaru po 
zevnějšku podobných ačkoliv rodem docela rozdíl- 
ných. Jsouť to polypy korální. Mezi těmito většina na 
povrchu těla svého tvrdou; pevnou, vápenitou látku ze 
sebe vypocuje; v níž po celý život svůj bydlí; jako 
hlemejžď ve svém domečku, pouze ramínka svá vy= 
strkujíce, aby uchopili potravu na blízce se objevivší: 
Málokterý z našich čtenářů viděl snad tato mořská zvířátka, každý ale zajisté zná 
pevnou, vápenitou jejich skrýš, neboť pěkné, červené korálky, jimiž si mnohá panenka 
bělounký krček zdobí, nejsou mic jiného než vápenité pouzdra malých mořských po- 
