266 
Jak cerkarie do těla plačího přichází, není ovšem ještě bezprostředně pozoro- 
váno, nicméně ale dá se dle toho, co se již o mnohých jiných hlístách s jistotou ví, 
souditi, že buď bezprostředně do těla ptačího se zavrtá, aneb do nějakého hmyzu vod- 
ního vejde, v němžto pak v kulatý měchýřek, jako housenka ve svou pupu zavinutá 
(encystirt), tiše očekává, až nějaký plák hmyz sežere a s ním i cerkarii, která se nyní 
k novému životu probudí, aby konečně uzavřela podivnou řadu proměm, a co mono- 
stomum rodila vajíčka, z nichž opět nové pokolení se vylíhne. 
Co se slčhování rozdílných tvarů monostomat, z pláka do vody, z vody do hle- 
mejždě, z hlemejždě opět do vody a z této zase do ptáka dolýče, tedy to jest příběh, 
který, jak jsem již podotknul, u mnohých jiných hlíst pozorován byl, a který tak zají- 
mavý jest a také vlastního těla a zdraví našeho se týká, že si dovolím ve zvláštním 
článku © něm promluvili, 
Palmy. 
Od Julia Saxa, 
(Dokončení.) 
Květonosná větev souvisí s kmenem pomocí půlměsíční jízvy; u nízkých palem 
jest tenká co brko, u Maurilie a ságových palem tlustá co rameno lidské. Květy stojí 
zhusta vedle sebe na malých lenounkých větvech ; stopka květová jest buď velmi krátká, 
nebo chybí, a květy sedí pak po stranách větví, nikdy na konci. Často sedí několik 
kvítků pohromadě na uzlu, který ze zrostlých slopek povstal, nebo vězí v malých jam- 
kách ve větvi, čímž talo zvláštní podobu dostává, jako jenom u klasů obilných se po- 
zoruje. Velmi často nalezají se Wři květy pohromadě, a pak jsou dva pobočné prášní- 
kové, a prostřední jest čnělkový květ. V hořejších částech květonosné větve zakrní ale 
obyčejně čnělkové květy, pročež zralé plody jenom na dolejší části vělve se nalezají. 
Květy palmové jsou nejenom velmi malé v porovnání s ohromnou velikostí rostliny, 
jsouce jen tak veliké jako květy trávové, a taktéž jest uspořádání jejich nedokonalé v po- 
rovnání s krásnou podobou celého stromu (obr. 9.). Obyčejně obsahuje palmový květ - 
pět trojčlených kruhů, loliž má tři kalichové lupeny, tři korunní, dvakrát tři tyčinky 
a tři plodní lupénky ; z těchto pěti kruhů, v nichž zvláště tyčinky dle počtu a postavy 
rozmanitě od sebe se uchylují, zakrní buď tyčinky, buď plodní lístky, čímž právě rozdíl 
květů povslává. 
Kalich a koruna rozeznávají se od sebe obyčejně jenom málo; u čnělkových květů 
rostou oba, kalich a koruna, stejně až k uzrání a podobají se trávovému květu, který též 
až k uzrání plodu státi zůstává; u palmy Laodicea a Borassus zdřevnatí konečně kalich 
a koruna. 
Prášníkové květy odpadnou po vyprášení docela. Kalich a korunní lupeny jsou 
buď volné, buď srostou dole mezi sebou a s tyčinkami. Obal květový má skoro vždy - 
bledou barvu, často bílou, do žluté neb hnědé zabíhající (Cocos), neb růžovou (Calamus), 
tmavočervenou (Euterpe edulis) nebo zelenou do žluta padající (Areca, Corypha, obr. 10.). 
Vůbec dají se tři hlavní spůsoby květu rozeznati, totiž: 4) Kvěl s rozdímým kalichém 
a korunou, koruna žlutavá, u kokosovitých a arekovilých. 2) Kalich a koruna jsou stejné, 
tato suchá hnědožlutá nebo růžová (Borassus a podobné). 3) Kalich a koruna jsou stejné, 
oba pergamenové nebo kožnaté, u šupinoplodých (Mauriia a Calamus). 
ť 
