272 
bovitých závitků příklady v řemesle máme u samých šroubů všelijakých spůsobů, Pak 
u drátěných spružných šňůrek a všelijak vinutých spružných per, v přírodě pak u 
skořápek hlemejžďových. 
Stáváť vlastní oddělení rhizopodů skořepnatých komůrkových  závitkových, u nichž 
komůrky po závitku kotoučovém jsou spořádány, jako u Nautilů, jež tudíž D'Orbigny jme- 
noval Nautiloidea (Nautilodobné) a ve vlastním oddělení soustavy své popisoval. Jiné 
oddělení zajímá jmenem Turbinoida (hlemejžďovité), jichžto War podle závitku šroubového 
vypodoben jest. Zde nejprvé o Nautilodobných Polythalamkách pojednáme. 
Abychom následující rody Nautiloidek řádně popsali mohli, vyvolíme si idealní sko- 
řápku jako všeobecnou č. schematickou Náutiloidů za základ, na klerém hlavní částky 
tvaru jejího vyznačímé. Nejlépe bychom udělali, kdybychom sobě přede vším model ta- 
kové naulilodobné skořápky ve větších rozměrech, asi z vosku podle výkresu (obr. L 
fig. 8.) vytvořili; anebo při ruce-li nám jest, vezměme sobě skořepinu Nautilu, jako se 
ve sbírkách nachází; nebo dokonalý otisk ammonitu. Přidržme takový model k tabuli 
stolu, aby svým ostřím se jí dotýkal, při čemž stěna poslední komůrky tak budiž polo- 
žena, aby nahoru obrácena byla. Ostří nebo hranu skořápky nazývají popisovatelé také 
kýlem, jako u lodi, nebo hřbetem. Boky tak postavené skořápky (obr. I. fig. 9.) jsou 
pak na pravou a levou stranu obráceny, jejichž středem běží příční osa ed (lig. 9.), ko- 
Jem které závitek se krouží (lig. 8.). Na každém boku znamenati u středu pupek 
vyhloubený nebo vypouchlý, někdy také zcela neznačný; ostatní plocha boku nebo straný 
až k samé hraně bývá znamenána čárkami nebo stružkami více méně patrnými; 
někdy také proulky, které od středa k obvodu rovně nebo křivě, někdy také našvihle 
běží. Oblouk bývá vždy svým vrchem obrácen k opáčné straně záhybu závitkového. Jsouť 
tyto křivky povrchní nebo zevnilřní sledy stěn komůrek uvnitř v závitku umístěných ; 
(Hg. 8. s, s, s), oslalně může u některých býti celý povrch skořápky beze všech tako- 
vých slružek a proulků, an uvnitř pravých komůrek neslává, jako u Nummulitů, u Side- 
rolinů. Také bývá zevnilřek skořápky všelijak tečkovaný, dirkovaný, hrbolovitý, rýhovilý, 
což na jeho vnilřní dirkovilost ukazuje. Hřbet na obvodu skořápky může býti přikulatělý, 
tupo- nebo ostrohraný , nebo po kraji jako lemešem ano i trny a hroty obsazen. Celá 
skořápka může býli více méně po příční ose splesklá ano i vpadlá, nebo vypouchlá na 
spůsob čočky, nebo kulatá co koule, nebo i na příč prodloužena v podobě ječného zrnka. 
Komůrky skořápek jsou spořádány křivou čárou po závilku, nejprvnější a ústřední bývá 
kulatá, následující pak všelijak podlouhlé, podle toho, jak budova celé skořápky žádá. U 
každé komůrky rozeznáváme slčny postranní a slčny příční, zadní i přední. Komůrky 
leží buď vedle sebe od středu k obvodu rozstaveny, anebo se vespolek zevnější vnitřní 
objímají a jako jezdecky pokrývají, což bývá nejobyčejnější. Komůrky jsou buď co do 
počtu řídké nebo mnohopočetné, co do velikosti poměrně velké, pomalu nebo rychle vzrů- 
stající, nebo malé a úzké, málo od sebe velikostí se různící. Oběhů skořápky jest buď 
málo buď mnoho, mezerami stejnými nebo nestejnými rozdělených. U Nummulitů mezery 
závitkové nejdřiv od středu se vzdalují, pak zase k obvodu jsou přiúženy. Nauliloidy 
mohou se rozděliti podle postavení a počtu oustí na slčně poslední komůrky na jednoústní 
a mnohoústní. Jednoústní mají oustko buď u zpodu, buď u středu, buď na obvodním 
konci stěny poslední komůrky. Budeme jednati předně o jednoústních s ouslím na 
