274 
kových ; větším dílem přikulatělý, někdy také přiostřelý. Pupek bývá prohloublý, málo- 
kdy vypuklý. Známo jest druhů 36, z nichž 18 na živě, 18 zkamenělých. Živých nachází se 
nejvíce v Jaderském moři (6 druhů), zkamenělých nejvíce u Vídně v třetihorách (8 druhů). 
3. Fusulina Fischer (F. cylindrica Fischer; obr. 2. fig.3.; Vřeténko). Skořápka 
volná, souměrná, příční osou prodloužená, podoby skoro ječného zrnka nebo přitloustlého 
vřeténka. Hřbet jest široký, málo vypouchlý, s obou stran do pupku špičatě vybíhající ; 
podél hřbetu brázdičky mnohočetné, od jednoho konce k druhému příčně běžící, sledy 
to- vnitřních dlouhých, nízkých komůrek; komec posledního oběhu zavřen jest nízkou 
podlouhlou stěnou, od jednoho rohu k. druhému uprostřed dosahující, podlouhlým 
ústím na úvratu závitku sedícím, opatřenou. © Odloupneš-li kousek zevnitřní kory 
skořápky uprostřed jejího hřbetu (fig. 3.), ukazují se podlouhlé stěny komůrek, jen 
uprostřed úžlabím přetržené, kdežto otvory jednotlivých komůrek se spojují. Průřez příční, 
učiněn blíže jednoho nebo druhého konce (fig. 3. a), ukazuje stěny příčních komůrek od 
stropu až na dno dosahující, zavírající; kdežlo na průřezu prostředním (fig. 3. b) stěny 
tyto jsou visuté, ke dnu nedosahující, z příčiny otvorů lam se nacházejících. Fusulina 
liší se od Nonionin hlavně převládající Uouštkou rozměru příčního, kdežto Nonionina jest 
buď splesklá, nebo nanejvýš kulatá. Snadno sobě vymysliti přechody od jednoho rodu k 
druhému, tak že bylně od sebe se rozeznali nedají, tak že Fusulina jen co krajní druh 
Nonionin považovati se dá. Zevnitřek Fusuliny má velikou podobnost k některým Alveo- 
linám, též příčně prodlouženým, ačkoli vnitřní budova je daleko vzdaluje, o čemž na 
svém místě zevrubněji. Znám jest dosaváde jen jediný druh, vystaven a popsán od Fi- 
schera z Waldheimu, professora někdy Moskevského. (Bulletin de la société de natura- * 
listes de Moscau 1829). Nachází se lam v uhelném vápenci na Dvině, skládaje celé 
vrstvy, a též v severní Americe v podobném útvaru. 
4. Nummulina d'Orbigny (Nummulites Čihačev, W'Archiae; obr. 2. fig.4.; Penízek). 
Předně podáme popis COrbignyho jakožto nejjednodušší, potom několik poznamenání podle 
ďArchiaka. © Skořápka volná ve spůsobě koláčku nebo čočky, hutná, zdánlivě korou po- 
krytá, pročež sledů vnitřních komůrek na povrchu rozeznati nelze ; chodby závitku vespo- 
lek se oupině až k pupku pokrývají, jest jich mnoho, úzce okolo sebe obyinutých; ko- 
můrky hlavně na obvodu chodby vyvinuté, mnohočetné, drobounké, stěnami naproti běhu 
závilku ohnutými; v každé stěně nachází se na dně otvor nízký, poloměsíčilý , poslední 
ouslí jen u mladších rozeznati se dá, u starších jest hynoucí, neznačné. 
Nummulina liší se od Nonioniny předně, že u télo poslední oběh chodby závitku 
značně jest vyvinutý, nejprostrannější, stěna poslední komůrky značná, s obvorem palrným : 
u Nummulin naproli tomu jsou poslední oběhy závitku vždy užší, až se konec u starších 
na povrchu ztrácí; za druhé, komůrky jen na obvodu jsou určitě vytvořeny, po bocích K 
pupku nebo ke středu pobočnímu přecházejí v chodby nepravidehé a jako síťovilé, tak 
že zřejmé veřeje nebo osu ločny, okolo které by se komůrky soustředovaly, rozeznati 
nelze, což arci u Nonionin naopak bývá. Skořápky Nuinmulin jsou veskrz a veskrz pro- 
tkané sledy chodeb dirkových menších i větších, od středuk povrchu paprskovitě vychá- 
zejících ; jsoů obyčejně kamenní vápennou látkou zacpané, an dosaváde jen na zka- 
menělých Nummulitech pozorovali je. bylo; živé sotva kdy se najdou, neboť se nalézají 
jen v nejstarších vrstvách útvaru třetihorního, hlavně na oupalí jihofrancouzském Py- 
renejí; pak i v Egyplč okolo rudého moře značné pohoří z pouhých Nummulilů sesta- 
vují, Jedna z největších pyramid Egyplských stavena jest z toho kamene. Podoba jejich 
