277 
* obalující, pročež v pupeční jamce oběhy vnitřní viditedlny; komůrek čtvero na po- 
sledním oběhu, každá něco podlouhlá, obloukovitá; stěna poslední komůrky přikulatělá. 
ústí od úvratu závitku něco vzdálené, podlouhle okrouhlé podle směru "splesklosti, 
okolo něho bradavičky roztroušené; hřbet hranou čili ostřím opatřen. Znám jest jen 
jediný druh, nalezen v okoli Vídeňském v jílu zrnečnatém třetihorním. Postavil jsem 
ji zde hned po Operkulině, protože jako u této oběhy závitku jen málo se objímají, tu- 
díž u pupku jako tam odkryté jsou. Liší se od ní ústím podlouhlým po ploše skořápky 
a něco od úvralu vzdáleným. Délka komůrek připomíná na Milliolidy, o nichž později. 
8. Orbignyna Reuss. (0. ovata R., obr. 2. fig. 8.). Jmeno dáno od Reussa 
ke cti ď'Orbignyho (viz Geinitz Grundr. d. Verst.-Kunde, pag. 665). Skořápka volná, 
souměrná, vejčitá, po bocích tupě vyboulená bez značného pupku, komůrek málo veli- 
kých, poslední mnohem větší, na jejíž vyboulené vejčité stěně nachází se uprostřed 
oustko léž vejčité, Nalezen dosud jen jeden druh zkamenělý. Velikost skořápky 1—1,25““ 
v křídě na ostrově Raně. 
9. Flabellina d'Orb. (F. rugosa; obr.2. fig. 9.). Jmeno od flabellum (vějíř); Vě- 
jička, Skořápka volná, souměrná, velmi stlačená, podlouhlá, lístkovitá, hmoty pevné, ko- 
můrky lištnami oddělené; v mládi pravidelný závitek objímavý, s oustím okrouhlým u 
kraje hřbetu ležícím, později komůrky se rozšiřují a rovně vybíhají, uprostřed v úhel 
ostrý zahnulé, =- u poslední viděti na rohu oustí malé kulaté. Má podobnost s Frondi- 
kularií (Živa III. č. 7. obr. 3. fig. 40), jen že tato bez závitku počíná, není-li v tom ja- 
kýs omyl. Ndkéší se v hořejší křídě u Paříže. 
Sledujíť rody A, c, jednoúslné, s oustím při obvodním konci stěny poslední ko- 
můrky. Sem náležejí: Kristellaria a Robulina, 
10. Kristellaria Lamarck (C. reniformis; obr. 2. fig. 10.; Hřebínek). Skořápka volná, 
stejnoboká, podlouhlá nebo vejčitá, splesklá, často na kraji přiostřená, látky lesklé, sklovité, 
zevnitř někdy proutkovaná; závitek cele nebo zčásti objímající, složen z komůrek sple- 
sklých, prodloužených někdy až k ouvratu závilku, někdy vzdálených; poslední komůrka 
má ouslí malé okrouhlé, na konci příhřbetním položené. Mnozí druhové přibližují se k 
Marginulinám, a prostředkem těch ke komůrkovitým prostořadým , an dílem jsou zavité, 
několika pak komůrkami zpřímené, o čemž později, kde o smíšených tvarech promluvíme. 
V pravěku nacházely se Kristellarie ve vrstvách třetihorních podapenninských , v 
liasu hořejším, v útvaru eocenském, v hořejším křidovém , živých 13 druhů nejvíce v 
moři Jaderském. 
Jsou velikosti dosahující od 4 až do 6 millimetrů. Význaky druhů hlavně jsou 
založeny na počtu zevnějších komůrek od 6—10; ostatně se různí délkou, splesklostí, 
" hřbetem ostrým nebo tupým; největší z nich, C. cassilis, má oustí podlouhlé, čímž se blíží 
 Robulinám, na hřbetě pak široký lemeš nebo hřeben jako u helmu, odkud příjmení. 
„ 44. Robulina d'Orb. (R. cultrata; obr. 2. fig. 11.). Skořápka volná, stejnoboká, 
iokrouhlá, splesklá, na kraji přiostřená , látky sklovité lesklé; závitek vždy objímající, 
komůrky prodloužené, na pupku se oustředně stýkající; ouslí podlouhlé trojhranné, po- 
ložené na konci příhřbetním poslední komůrky, 
VM Robulina má největší podobnost s Kristellarií; liší se však hlavně podlouhlým 
trojhraným oustím, pak že tvar nautilodobný: u ní bez výminek ouplně jest vyveden, 
také se vyznačují vlastním okrouhlým hrbolem ma místě pupku, jakého u Kristellarií 
