295 
méně plodné ornice než dříve, neb na též půdě uvedením výnosnějších bylin (kukuřice, 
bramborů, banánů atd.), lepšího hnojení a lepšího hospodářství vůbec klidí se se mnohem 
více — v tom tedy zakládá se nejpodstatnější příčina naděje, že vzdor zhoubné lidské 
činnosli výminky trvání člověčenstva na zemi tak brzy nevyhynou. 
0 tvarech listů vůbec. 
Od Julia Saxa, 
Podávajíce čas od času pojednání o porovnavacím přírodopisu jednotlivých rostlin- 
ných čáslí, a přetrhujíce tím rozpravy o celých řádech rostlin, máme ten úmysl, aby- 
chom jednostranný názor zamezili. Přirozené předměty mají tu zvláštnost, že z kaž- 
dého nového stanoviska nové stránky ukazují, které si nikoliv na odpor nejsou, nýbrž 
se vespolek doplňují a osvětlují. Jest to zrovna jako v krajině, kterou nepoznáme do- 
konale, kráčejíce vždy touléž cestou, nýbrž procházejíce se v nív rozmanitých směrech. 
Kdybychom se obírali pouze poznáním jednotlivých druhů, rodů a čeledí rostlin a zví- 
řat, zdála by se nám konečně celá příroda býti pouze ohromné Museum, v němž. pří- 
rodniny v malebných skupeních rozstaveny jsou. Lépe bychom poznali souvislost pří- 
rodnin, kdybychom vyhledávali podobnosti u nestejných a rozličnosli u podobných věcí 
a příčiny toho stopovali. Již lidé obecní, kteří se přírodou neobírají, ohlížejí se 
předce někdy po stanovišti, odkud by jakýsi úplný přehled měli. Ovšem nacházejí skoro 
vždy toto stanoviště ve své marnosti a pýše, vzlahujíce všechno jen k sobě a oceňujíce 
hoto povstaly mythologické soustavy starých národů, starší hvězdářství, astrologie, al- 
chymie atd. Novější doba překonala vítězně toto nemírné soběctví; člověk stojí nyní 
též uprostřed ostatních tvorů, jsa částí, nikoliv ale středem celku, a předce mu v dů- 
stojnosti nic neubylo. Zbaven soběckého měřítka neměří již své spolutvory dle užitku 
a škody, nýbrž ohlíží se svobodně kolem sebe, jsa v slavu, věnovati pozornost jak ne- 
patrnému. živoku v nálevu, tak i velkolepým úkazům oboru hvězdnatého, 
K oněm duševným zábavám, které nejméně dle lidských zájmů se řídí, náleží 
morfologie — tvarozpyt — již bychom však lépe logikou tvarů nazvati mohli, jelikož 
nás učí znáti ve tvarech přírodnin takovou pravidelnost, jakou pozorujeme při rozumném 
spojování svých představ a myšlének, kteréž spojování logickým nazýváme. Porovnáváme-li 
vary rostlin a zvířat se všemi ostatními, nebo květy všech květoucích, nebo listy všech 
listnatých rostlin mezi sebou, neberouce ohled na zábyvy jejich, obíráme se morfologií. 
Nepotřebujeme však bráli ohled na veškeré rostlinstvo neb živočišstvo; již rozličné listy 
na jedné rostlině, rozličné kroužky na jednom členovci, rozličné kosti na jediném obrat- 
lovci dají podnět k vzájemnému jich porovnání. Ba můžeme se obmezitli na jediný list, 
jediný květ, jediný kroužek neb obratel a stopovati proměnu jeho od prvního vzniku 
až do konečného rozpadnutí. V každém z těchto tří případů obíráme se morfologií, 
Poněvadž však každé toto odvělví povstalo, dříve nežli společný jejich původ se tušil, 
obdrželo každé své zvláštní jmeno. Porovnání všech rostlin neb zvířat mezi sebou 
bylo nazváno srovnavací botanikou neb srovnavací zoologií; porovnání rozličných listů 
neb květů na jedné rostlině, obratlů neb okončin u jednoho zvířete obdrželo jmeno 
nauky © přetvařování nebo melamorfosách (o čemž v lonské Živě jednáno) ; porovnání 
pak rozličných tvarů jediné části nazvalo se naukou o vývinu (Entwicklungsgeschichte). 
