298 
mětu od jednoduchého a budeme pokračovati vždy k složitějšímu. Shledáme na té cestě, 
že jen málo rostlin jest, na nichž by se snaha nejevila, rozdíly mezi kořenem, listem 
a lodyhou vyvinouti; že u mnohých rozdíly tyto jen všeobecně naznačeny, u většího dílu 
rostlin ale skutečně vyvedeny jsou. . 
Rostliny bez listů. 
Rostliny bez listů nebo lépe praveno rostliny, u nichž kmen a listy ještě se 
nerozdělily, náležejí k nejjednodušším, jsou to totiž všechny houby a lišejníky, pak 
velmi mnohé řasy. U hub nemůže se nižádným spůsobem o listech mluviti, celé jejich 
ústrojí, zrůst jejich činí vyvinutí listů nemožné. Porůznu ozvaly se sice v botanice 
hlasy, zdali by se paprskovité lupeny kloboukových hub za listy velmi nízkého ústrojí 
považovati daly, domněnka talo byla ale, jak se ukázalo, docela chybná. 
Mezi řasami neobjevují se u nízkých tvarů, které pouze ze skupenin buněk 
nebo z vláken se skládají nebo jako ulvy velké laloky tvoří, žádná zvláštní ohniska 
zrůslu a tedy také žádné rozdíly mezi kmenem a listy. 
Vezmeme-li ale jen poněkud obraznost ku pomoci, poznáme i zde snahu různili 
kmen od listu, neb velmi mnohé těchto vodních rostlin skládají se ze soustavy větví, tak 
že se k bezlistému chvostu podobají, a jiné zase obsahují široké plochy, jakoby se 
z listů skládaly. Příroda vyvinuje tedy u řas rozdíl mezi listem a kmenem, kterýž u 
vyšších rostlin na jednotlivé rostlině se jeví, na rozdílných jednollivcích, tak že jeden 
takřka kmen a druhý zase listy představuje. To jsou ale jenom vzdálené podobnosti, 
takřka tušení toho, co na vyšších stupních rostlinného života v patrné skutečnosti se 
vyvine. Také lišejníky, o nichž někteří bolanikové tvrdili, že jsou řasami v povětří 
rostoucími, rozstupují se ve dvě řady, z nichžto jedna obsahuje druhy keříčkové, druhá 
lupenaté, tak že se u jedné jeví snaha k vytvoření kmenu, u druhé k vytvoření listů, 
U vyšších řas nalezá se však oboje pohromadě na jednotlivé rostlině. Nejpa- 
málnější příklad toho podává mořská řasa Caulerpa, rostlina to složená z jediného bu- 
něčného vaku, který dosahuje délku několika střevíců a na rozličných místech tak se pro- 
tahuje, že obdrží podobu listnaté větve ; jiné protaženiny mají podobu kořínků. Ovšem 
upomínají jen povrchní obrysy na podobu kmenu a listu, vnitřní ústrojí těchto dílů 
nemá ale nic společného s pravými listy neb kmeny. U některých chaluh mořských 
zdá se však, jakoby pravé listy měly, jako n. p. u chaluhy Sargassum, která v Allant- 
ském oceánu nesmírné prostory pokrývá, a na jejímž tenkém provazovitém a rozvělve- 
ném kmenu listy sedí, v jejichž úžlabí výtrusy se vyvinují. Bolanikové neuznávají však 
tyto ústroje za listy, poněvadž s pojmem, jejž si libovolně o listech vylvořili, nesou- 
hlasí; v tom ale právě záleží půvab morfologie, aby stopovala, jak příroda jenom v ne- 
určitých nástinech ústroj naznačuje, jejž příležitě v úplné dokonalosti vyvine. Houby, 
řasy a lišejníky uvádějí se zkrátka co bezlisté rostliny, aby se zrovna proti oslatním 
rostlinám postaviti daly; mohly by se ale spíše co počátky vyššího ústrojenstva považovati. 
Vespolek obdržely jmeno rostlin stélkových (Thallophyta), totiž. rostlin, které se nesklá- 
dají z kořene, kmenu a listů, nýbrž ze stélky (Thallus), kterýmž jmenem se naznačuje 
rostlinné tělo, nemající těchto ústrojů (obr. 1.). 
Rosiliny listnalé. 
Velmi poučné pro skoumání stupňovitého vývinu listů při postupu rostlin jsou 
mechy. Oddělení jatermých mechů obsahuje z většího dílu jen takové druhy, které 
