906 
srostlá jsou. Při vyšší teplotě rozpuslí se nejdříve toto spojidlo, tvrdá zrna se ale 
rozpadnou co písek a v příští noci zase k sobě přimrznou. 
Tento zrnitý slepený sníh (Firm) jest pláštěm, jímž se všechna alpinská teména 
až k 9000—8000“ výšky n. m. přikrývají. Sníh tento jest vždy bílý, dirkovilý, a zrna 
jeho rostou k dolejšímu kraji, až konečně v jednu celinu ledovou splynou. V teplých 
dnech teče po dolejším kraji tohoto slitého sněhu množství potůčků, kteréž rozpuštěním 
právě napadlého sněhu a ledového tmelu starého zrnitého sněhu povstaly. Voda tato 
vniká do hmoty sněhové a proměňuje ji k dolejšku zponenáhla v pevný celistvý led. 
Tak povslává horský led (Gletschereis), 
Na svrchu nad zrnitým sněhem leží vrstva nově  napadlého a zimního ge 
který se zrní a lyrdne, pod tím leží vrstva sněhu v předešlém roce sezrnatěného a srost- 
lého, hlouběji nalézá se ještě tvrdší ledový sníh a vezpod konečně horský led. Ve 
výšce 12000—14000“ leží však veskrz jen drobný sníh, ve výšce 10000“ jest to. tak, 
jak bylo právě vyloženo, ve výšce 9000“ nalézá se horský led již několik střevíců pod 
povrchem, ve výšce 7600“ vychází již led až na den. 
O poměrech tohoto horského ledu byly v posledních. desílilelích nejrozsáhlejší 
skoumání podniknuty. Kdežto se dříve horká ledoviště co ledová pole více. méně po- 
kojná považovala, která nanejvýše v horkých letech poněkud se umenší, ve vlhko-stu= 
dených ale se rozšíří, a jejichž podstata nic. jiného býli neměla, nežli zmrzlá, ledová 
voda: objevily se oním skoumáním překvapující výsledky, týkající se velmi zvláštní po- 
vahy, pohybů a jiných poměrů lčchto ledovišť. Nejrozsáhlejší ledoviště nalézají. se, jak 
bylo již uvedeno, ve Švýcařích, Na západě chová sice laké Montblanc, na: východě 
Orteles, Ólzthalské hory, Velký Zvon a Solnohradské Alpy mohůlná ledoviště; nikde, ale 
nejsou lak rozsáhlá, tak krásná a rozmanitá jako ve Švýcařích.  Nejmohúlnější spousty 
horského ledu spočívají na úbočích Monlerosy, nejčetnější na skupení Finsleraarhornu. 
Montlerosa, z jehož četných lemen některá jen málo Montblankem převýšena jsou, jehož 
smělé, obrovské obrysy, strašlivé propasti a labyrintické úvaly často sběh pěti ba i osmi 
jedových polí spůsobují, jeví ve svém lůně nejpodivnější ledové úkazy. Od něho jdou 
přes Monle Féc až k Balfrinu a přes Mallernhorn a Denle Blanche až k Turtmanu ne- 
smírné a nevyskoumané ledové spously severně do údolí Rhodanu ; k západu proslírá se 
s nepalrnými přetržkami ledové pole až k Monlblanku, na severovýchodě až ke Gott- 
hardu. | Skupení Finsleraavhornu má sice méně divoká, ale rozsáhlejší a čelnější ledo- 
viště s malými přelržkami v délce 20 hodin cesty. Aletschgletscher jest osm hodin 
dlouhý, nejdelší to ledoviště ve Švýcařích, Unleraarglelscher. jest nejvělší v Bernských 
Alpách, Rosenlauigglelscher jest nejčistší a nejkrásnější, Grindelwaldgletscher nejhlubší, 
Taktéž znamenilá jsou ledoviště na Alpách Urnských, Glarenských a Rhaelických, zvláště 
na mnohorohém skupení Berniny. Největší ledoviště v mocnářství Rakouském, jest Pa- 
steří ledoviště na Velkém Zvonu. Kraje ledovišť do výšky dají se těžko ustanovili, po- 
něvadž přechod zrnitého ledového sněhu do horského. celistvého ledu zponenáhlý jest, 
Ustanovíme-li průměrní dolejší kraj zrnitého sněhu na 8000“ n. m., počíná pod touto 
výškou pásmo holého ledu. V Bůndenských horách přijímá se hořejší kraj ledovišť při 
9000“ a více. S léto výšky zasahují ledoviště do velmi neslejné hioubky, zvláště la- 
ková, která s mohůtnými ledovými spoustami souvisí a útvarem hor a dolů chráněna 
jsou. Mohútlný Unteraarglelscher dosahuje 5728, dlouhý Alelscholelscher 4000, ba do- 
