337 
je od sebe oddělili a dostatečné množství jich nasbírati, aby se s nimi řádný lučební 
rozbor vykonati mohl. Nezbývá než je prozatím mikrochemicky proskoumati, až by se 
lučebnému umění nové prostředky naskytly, aby i tak drobné látky guantitalivně ro- 
zebrati se mohly. Budiž dovoleno, při té příležitosti promluviti několika slovy o dvou 
hlavních methodách rozboru chemického, totiž o methodě gualilativní a guanlitativní. 
Oualitativním nebo jakostním rozborem poznáváme částky hmoty skládající z jejich 
vlastností viditelných nebo jakkoliv smyslům přístupných, pěnění, srážení, hranolení, za- 
kalení, barvení, zjasnění, chuti, zapáchu, tepla atd. bez ohledu na jejich mnohost. Oučel 
jest, aby se loliko poznala přítomnost látek a jistými prostředky se vyzradila, kteréžto 
prostředky jmenují se reagencie, totiž protičinitelé, nebo jako odpovědníci, tlumočníci 
jimžto klademe otázky, na které nám odpovídají. Tak jest sublimat (dvousoličník rtu- 
titý) takový velmi jemný odpovídatel, který nám i nejmenší částici bílkoviny v nějaké 
tekutině vyzrazuje, magnetní jehla okazuje nám přítomnost železa, mineralní kyseliny 
oznamují nám uhličnatku, praskání soli nějaké na řeřavém uhlí naznačuje nám plyn dusí- 
kový atd. Při veškerém tomto skoumání nejedná se 0 to, jak mnoho látky, nýbrž zdali 
přítomna jest, aby se z toho povaha celé hmoty určili a talo poznati a pojmeno- 
vati mohla. Spůsob takového rozboru jest též užívání odpovídatelů pod mikroskopem, 
jenžto náleží k mikrochemii, drobnolučbě. Vidíme vznikání nejdrobnějších krystalů a po- 
znáváme jejich tvary, užití jodu vyzrazuje nám přítomnost i nejmenší buňky škrobové; 
jinak se badá o cukru, jinak o částkách živočišných a t. j. 
Ouantitativní rozbor ustanovuje míry a váhy, velikosti a mnohosti lálek nějakou 
hmotu skládajících, jím teprv badání lučebné dosahuje svého vědeckého konce. 
Blánku Dutrochetovou od žloutkové mechanicky odděliti zdá se nemožno, ale 
snad se to možným stane spůsobem mikrochemickým. 
5, Žloutek jest z ohledu na své ústrojí hmota velmi složená, a mení divu, že 
též skoumání chemické velmi rozmanité látky z něho vylučuje. Morfologie nám uka- 
zuje blánku zevnější, potom zrnitou vrstvu zárodeční, bliznu, měchýřek zárodeční, 
jeho blánku a mízu (lymfu), buňky a zrnéčka žloutková rozmanitých spůsobů a druhů, 
barviny, oleje, blánky buněční, tekutinu mezibuněční a tekutinu dutiny oustřední, Všechny 
tylo předměty, jak se oku různě ukazují, jsou zajisté také svou bytostí odrůzněny, maje 
každý svou zvláštní povahu lučební. Kdež však jest to umění, které by ji co nejpo- 
drobněji vystaviti mohlo! Jak hrubým spůsobem nakládá ještě naše chemie s organi- 
| ckými těly, aby se částek je skládajících doskoumala! Zatím předce uváděti dlužno 
-několik spůsobů, jakými se zbadají látky žloutek skládající. 
Dříve než chemie opravdově přistoupila k vědeckému rozboru žloutku, nakládali 
s ním farmaceuli, aby z něho olej vaječní vydobyli, následujícím spůsobem. Vzal se 
potřebný počet vajec a uvařila se na tvrdo; žloutky se vyndaly a úplně sesušily na 
marianské lázni; pak se mezi dvěma ohřátými měděnými plotnami lisem vytlačovaly. 
„Obdrží se takto olej zvláštního druhu, který jest červenožlutý; v teple zhustne, v stu- 
-denu zkřehne a za nedlouhý čas zežlukne, 
Novější však chemie jinak postupuje, aby se dopídila všelijakých olejů žloutko- 
vých. Vezme se jisté množství čerstvých žloutků, smíchá se s aelherem a dostatečný 
čas s ním se prolřásá, pak se nechá pokojně státi, aby se látky odloučily. Nahoře se 
usbírá aelher barvy žlutorudé s rozpuštěnými mastnotami, dole zůstane látka bělavá, 
"kalná, mazavá, obsahující tak zvaný Vitellin čili žloutkovinu, žloutkové blánky, mázdřičky 
Živa, 1855, 22 
