342 
ku kterým dešťovka náleží, hlavně ji k tomu brali, což ovšem v rozšířenosti zvířátka 
tohoto se zakládá. 
Tím, že jsme poznali pijavici a nyní hodláme -blíže s dešťovkou se seznámili, 
mohli bychom již jakýsi, ač ještě velmi povrchní přehled ústrojstva červů dostati, kdy- 
bychom se drželi rozdělení, jaké nejnověji Grube navrhl. Hlavní znak červů můžeme 
dle něho krátkými slovy taklo udati, že toliž jsou: zvířata článkovitá s více méně zře- 
telnými, stejně tvořenými kroužky těla, beze všech údů, aneb s nečlánkovanými, též stejně 
tvořenými údy pohybovacími. 
Tento řád rozvrhuje Grube ve dva oddíly, ani ne tak dle ústrojnosti, jako dle 
spůsobu života takto; 
1. v červy oblé loupeživé (Annelida rapacia) a 
2. v červy oblé bahnožravé (A. limivora). 
U, těchto nacházíme v rouře zažívací nejvíc jen sedlinu mořskou, písek a sliz, 
a v nich pak obsažené zvířecí a rostlinné částky. Roura střevní jest tenká, rovná, sou- 
slava nervová méně vyvinuta, svaly a zevnější pohybovací ústroj jednodušší. Bytují 
takměř všechny v děrách dna mořského aneb v stavěných trubičkách, ze kterých málo 
kdy na světlo, vycházejí. Tělo jejich jest nejvíce jednoduché, obyčejně bledohnědé. Popis 
tento vůčihledě týče se čelných příbuzných dešťovek, které z větší části jsou obyvatelé moře. 
Loupeživí červi ve mnohém ohledu tvoří pravý protiv popsaných příbuzenců svých. 
Jejich tělo bývá krátce článkované, pestřejších barev a více méně lesklé, jakož i vnitřní 
části jsou více vyvedeny. Plovou i lezou semotam, mohou léž do písku se zarýli a 
trouby stavěti, amiž přitom jak onino volného pohybu tratí. Pohlídneme-li tedy blíže, 
může nám pijavice velmi dobře v hlavních rysech oddíl tento představiti. 
V soustavě má dešťovka místo své v prvním, poněkud větším oddílu červů ob- 
lých nazvaných „Štětinonožců;“ a stojí dle toho výšenad známým nám již jiným červem, 
loliž pijavicí, což se vztahuje více, na zevnitřní ústroj pohybovací ; ještě pak dále ná- 
leží k rodině červů bezžaberních čili zemních. Dešťovka naše, ačkoli by se nám zdálo, 
že je samotna a opuštěna, má veliké a čelné příbuzenstvo, které se rozstupuje na dvě 
strany: jedna vede život tak skromný, skrytý a podzemní jako ona; 
drubá, jsouc povahy živější, žije hlavně v stojatých sladkých vodách ; (Obr. 1.) 
některé červy toho spůsobu zarývají se do bahna, ve kterém jich 
často na tisíce bývá skryto. Často jdouce okolo potoků vidíme dno f | 
na větších místech do červena zbarvené: nebývá to nic jiného než , l 
veliké množství příbuzenců dešťovky, tak nazvaného cévotvorce (Tu- | 
bifex rivulorum), jenž v trubičkách ze zpráchnivělých látek zbudo- U 
vaných žije. Sem též patří vláskovka (Nais), která četně v stojatých 4 
vodách sé nachází a plovajíc co hadík se vine, majíc tělo čárkovité, £ 
žlutavobílé s rourou střevní hnědě prosvítající (obr. 1.). Í 
Pohlédněmež tedy blíže na předmět pozornosli své, a sezná- 
míme se se zevnějškem těla dešťovky, s podrobnějším jejím složením, s rozličnými druhy, 
se spůsobem života a rozplozování jejího i s jinými ještě okolnostmi. 
Na tělo dešťovek můžeme rovněž jako na tělo druhých zvířat pohlíželi a je dle 
podoby a oddílů považovati. Ono je dlouhé, oblé, podoby válcovité, vzadu tlustší, 
trochu zploštělé, až někdy čtverhranné, napřed tenší. Složeno jest z kroužků, které 
nejsou všude-stejné; první bývají neúplné, nespojují se loliž docela na povrchu. břiš- 
