945 
prostředem jícnu, tvoří četné rozšířeniny a tím dostávají podobu růženečků, v něko- 
lika kroužcích jícen obklopujících (obr. 4. mmm). Dešťovka má krev červenou, což 
velmi dobře vidíme na zraněných, pošlapaných atd. Běh krve u ní, jako vůbec u červů 
oblých, jest takový, že krev v cevě hřbetní žene se od zadu ku předu. V celku tělo 
její dalece není tak bohaté ma krev, jako n. p. tělo pijavice. 
Přicházíme k nervům. Zajímavé to slovo, všeobecné v hovoru. Jak mnoho mluví 
se o předráždění nervů kávou, otupování tabákem, a snad nejvíce toho slyšíme od lěch, 
kteří nikdy nervy neviděli, aneb jestli je pod nůž a vidličku doslali, ani na ně ne- 
zpomněli. Nervy bez upotřebení nože, nůžek a jiných nástrojů snadno každému můžeme 
ukázati na dešťovce, kdežto je vidíme na straně břišní skrz kůži prosvítati v podobě 
bledého, žlutočervenavého pásku, jenž po každé straně má řadu tílek velikosti a podoby 
hodného zrnka makového, Jest to mícha břišní, jakou nacházíme u všech bez- 
obratlovcův a tedy iu červů. Mícha tato leží nad svaly pod rourou střevní, její 
přední část nachází se pod požerákem, okolo kterého tvoří kruh, nazvaný požerákový 
(obr. 7. A.). Uzliny aa, ležící nad požerákem, můžeme docela důvodně porovnávati s 
mozkem obratlovců, neb rovněž jako tento vysílají ony své nervy k hlavě (obr. 7. ee). 
Ostatní na dolejší oddíl kruhu požerákového následující část (obr. 7. B) jmenuje se ře- 
těz uzlin břišních (Bauchganglienkette) a skládá se u pijavky, jak nám již známo (viz 
ročník 1854. č. 9. str. 273), z velkého množství pásem za sebou ležících a provazcem 
spojených uzlin; u dešťovky provazce tohoto není a uzliny jsou docela blízko postaveny, 
přitom ještě patrněji odděleny nežli u pijavky. Z uzlin jednotlivých vycházejí větvičky 
nervové ke všem ústrojům (obr. 7. ed) a opět hlavně ke kůži, kde příroda u nižších 
zvířat jedním smyslem značně (Obr. 7.) 
vyvinutým více druhých ode- 
přených nahradila. Velmi málo 
bude nám o ústrojích smy- 
slových mluviti, neb jich de- 
šťovka vyjmouc hmat, který 
hlavně v hořejším pysku jest 
soustředěn a jinak v celé 
kůži sídlí, nemá. Óči nejsou posud nalezeny, ačkoli nejnovější skoumatelé mluvíce 
o mich ještě znamení otázky přikládají. Rovněž o ústrojí rozplozovacím nemůžeme po- 
dati čtenáři žádného pevného, určitého a jasného popisu, neboť při jeho vypodobňování 
nacházejí se veliké rozdíly. Poslačuje nám věděti, že ústroj rozplozovací leží v přední 
třetině těla, a záleží z dvojité řady malých žlutých tílek, která pod žaludkem leží a ve- 
likým množstvím krevních cev opalřena jsou; před nimi leží čtvero párů bílých mě- 
chýřkův, jež Carus vaječníky jmenuje (obr. 5. dddd), ona pak jmenovaná tílka mohla by. 
se za varlata pokládati. Pyje všem dešťovkám chybí. Na příbuzném cevotvorci (Tubi- 
 fex rivulorum) vypátral Budge čtyry ústroje, které by mohly k bližšímu vysvětlení úkonu 
- plemenční při zvířatech těchto sloužili. 
Příliš daleko by nás zavedlo, kdybychom chtěli ještě rozbírati drobnohledná tílka 
v zmíněných ústrojích se nacházející, jenž sice pohled velmi pěkný poskytují, jejichž 
- však určení nám jest neznámé. 
Zbývá nám ještě připomenouti, že u dešťovky tak jako u pijavky po každé straně 
