362 
smrtelné omdlení. Na dožádání zdravotní rady vložila se v lo správa zemská a zavrhla 
nálezky ty, na nichž tolikeré naděje spočívaly. Bylyť ovšem pohodlné, ale v pravdě ne- 
bezpečné; což přestane, jakmile vezme se na místě uhlí olej, a na místě kamen ka- 
han. Aniž pak již policie si smyslí zapovídati nová ta ohřivadla, ježto budou tak me- 
škodné jako kahany svítící, lojové a voskové svíce, aneb trouby, jimiž světlový plyn vy- 
téká. Avšak, zeptá se snad někdo, zdali možná, aby jednou lampou oteplil se, pokoj až 
ku příslušnému stupni? zachovaje ku př. i v zimě teplotu + 159%? Mohla by o lom 
vzniknouti pochybnost i po výsledcích, obdržených ohříváním koupelí, nejnovější zkoušky 
poskytly ale tak překvapující a neobyčejné úkazy, že můžeme od nynějška považovali 
úlohu topení kahanem za zcela provedenou. 
Kamínka kahanová jsou tak jednoduchá, že nepotřebí výkresu, aby jim poroz- 
uměl. Představme si cilindr z plechu železného, na obou koncích zavřený, a na zevnitř- 
ním povrchu, trochu nad dolejším koncem, propíchaný věncem direk dávajících přístup 
studenému vzduchu v pokojíku. Uvnitř cilindru postavme kahan, podobný vykreslenému s jeho 
kovovým komínkem, avšak bez hořejší nádržky, na místo níž přidejme dvě duté koule v ji- 
sté dálce nad sebou postavené. Průměr první koule nejblíže nad kahanem jest menší, tak aby 
jen asi polovic průřezu cilindrového zajímala; druhá koule s větším průměrem dosahuje skoro 
až k postranním slčnám cilindrovým. Nad oběma koulema pak nalézají se v cilindru jiné 
dirky neb průduchy, jimiž teplý vzduch může vyslupovati. Zapálí-li se kahan, budou dulé 
koule v králkém čase horké, studený vzduch vniká pak dolejšími děrami do cilindru, vznáší 
se přitahován do lampy, kteráž ho požaduje, projde do vnitř dymníku, bije o první kouli, 
ohřívá se více a více, přejde prostorou mezi oběma koulemi, oplývá je znova obě, a stav 
sena své cestě zcela horkým vychází svrchními východy. Teploměr, postavený před je- 
dním zžtěchto otvorův, okazuje temperaluru stále vzrůstající; po čtvrt hodině neb 20 
minutách dosáhne až 120%. Vstrčíme-li sirku dotoho vzduchu velmi suchého a teplého, 
v okamžení se zanítí; tento pak proud vzduchový tím, že se mísí a v rovnováhu sází 
s povětřím pokoje, vyhřívá je s velikou rychlostí. Těmito kamny kahanovými, u srovnání 
velmi malými, možná v poměrně krátkém čase zvýšili temperaturu pokoje na 30 a 35“, 
čehož jest velmi těžce, anobrž skoro nemožno dosíci známými spůsoby topení. Vo- 
dorovná stěna na hořejším konci cilindru můž býti uprostřed kruhem vyříznuta a do 
tohoto otvoru vložena nádoba vody, kterážto velmi rychle se vařiti bude; užijeme-li 
náležitě prozřetelnosli, poodstavíce ji od středu horka, bude se pozvolna vypařovat, 
ovlažujíc povělří pálením vysušené. Místo té misky vody může se jakákoli nádoba ku- 
chyňská přistaviti, jest-li něco k ohřití neb uvaření. Kamna kahanová leží ještě v ko- 
lébce, ale očekávati jest, že se rychle zdokonalí a vůbec v užívání vejdou. 
Známo, kterak se na ten čas topí vozové na železnicích kulatými neb splostě- 
lými cilindry, naplněnými vařící vodou, kteréž se cestovníkům pod nohy podkládají a na 
každé větší zástavce znova naplňují. To jest ale pouhé a k tomu „špatné následo- 
vání obyčejných ohřivadel na nohy, nevydatných a nad to s výlohami spojených. © Malá 
kaménka kahanová, metající do vnitřního prostoru neb oddílu vozového vělmi horké 
proudy vzduchové, zahřála by v něm povětří s nějakým uspořéním mnohem lépe. Ne- 
trvá-li jízda déle nežli dvanáct hodin, netřeba olej na zásťavkách obnovovati; na každý 
spůsob sejde s lopotného donášení a postavování těžkých cilindrův neb nádob s vodou. 
Modely kamének kahanových jsou již předložemy ředitelstvům rozličných železnic, 
