3783 
mezi vrstvami šlupky, tady ne. Viděli jsme, kde o tkanině blány této mluveno bylo 
(č. 3. str. 76), že celá složena jest z vláken tenkých, všelijak mezi sehou spletených. 
Toť se nedá nijak vyložili, než když sobě představíme, že každá žlážička, ze kterých 
slizná blána v krajině třetí složena jest, pro sebe takový tenký pramínek vlastní šťávy 
vylučuje, který, jak mile vyloučen jest, ztuhne ve vlákenko, jako to bývá u pavouků 
hnízdo sobě předoucích, anebo u bourců kokon zapřádajících. Bude o lé věci ještě 
dalšího badání zapotřebí, 
Dále vstoupí vejce, opatřeno svou šlupkou, do čtvrté krajiny vejcevodu, tak zva-— 
ného materníka, kde se tvoří skořápka vycezováním z blánky slizné a skládáním zrneček 
vápenných na povrchu slupky bílé. To se stává hned, jak tlustý konec vnikne do ma- 
terníka, a tak posloupně, až se tam cele uhostí, načež jen ještě novými sklady vápna 
sesílena bývá, až přirozené tlouštky dosáhne. V tomto ložisku jest hotové vejce tak po- 
loženo, že ku předu ostrý a k zadu tupý konec hledí, jak to bylo v druhých krajinách. 
V takovém položení nalézáme vejce vždy, když slepici otevřeme, u které namakáním po 
své tvrdosti vejce se poznalo. Ztoho by mnohý soudil, že také tlustým koncem napřed vejce 
vychází, čemuž však hospodyně odpírají, vědouce dobře, že vejce vždy ostrým koncem napřed 
se klade, což také považování budovy posledního konce vejcevodu potvrzuje. Z prostřední 
skoro části mateřníku, vinouc se ostře ku předu i do zadu, vychází střevo kladucí, opa- 
lřené silnou svalovinou až do svého vyústění do splavu řilního. Střevo to činí několik 
ohybů. Na prvním, ku předu obráceném konci upevňuje se silný svaz svalový, od zadního 
konce nálevky vycházející a zevnější okruží lemující. Ten, když se skrálí, táhne konec 
přední po sobě ku předu blíže k ostrému konci vejce, a pomáhá otvírati jeho oustí. 
Stáhnutím ostatních svalů malerníku přijde vejce v položení příčné, a jeho ostrý 
konec vnikne v ústí střeva kladucího, mačež se toto mocně rozšíří a přijme dalším 
stahováním z předu a břišním tlakem, který kdákáním slepice se oznamuje, celé vejce 
do své dutiny, načež v brzce i jeho porození a snešení následuje, an značná rozšiř- 
livost a stažitelnost těchlo částek a zadního otvoru k tomu přispívá. O náramné roztaž- 
livosti toho střeva se přesvědčíme, když vejcevod celý i s jeho zadním střevem vyňavše 
silně nafoukneme, kdež tuto kvapně objemu stejného s malerníkem samým nabude, tak 
že hotové vejce snadno se tam směstnati může. 
Slušnoť bude, ještě tu poznamenali něco o břišním tlaku, o kterém již po dva- 
krále jsme se zmínili. Každý zná z vlastní zkušenosti tak zvané hekání (Stůhnen), které 
při namáhavých pracích zvláště při zdvihání a jakémkoliv tlačení vydáváme. "Tenkráte 
skulinka hlasní se pevně zavře a silnému vydychování, ježto se stává pomocí břišních 
svalů, se opírá. Tím se skrčení a tlačení svalů těch obrálí cele na vnitřnosti břišní 
a pomáhá vyváděli určenými k tomu otvory, řitním, močovou cevou a j. to, co bylo 
jimi obsaženo, moč, zárodek, lejno. Podobný břišní tlak činný jest u slepice při snášení 
vejce, a kdákání jest jen spůsob hekání, 
Dříve než čtenář ještě poslední rozvahu přečte, podávám tu obraz, na němž pochod 
vajíčka rozličnými krajinami vejcevodu až k svému vyvinutí se pohybuje (obraz 6.): 
a) vajíčko se šlupkou, pohlcované nálevkou vejcevodu; b) šlupka prázdná na vaječníku 
visící a žloutek pohlcen; c) žloutek v první krajině vejcevodu, počátky šňůrek; d) vejce 
v druhé krajině bílkem obalené; e) vejce na počátku třetí krajiny, ma předním konci 
již čepičkou šlupky bílé pokryté; /) vejce v třetí krajině celé pokrylé; 9) vejce v páté 
krajině ve své skořápce; 4) vejce v střevě kladucím, obráceno ostřím na venek, 
