875 
7. Vejce příliš malá stanou se lím, že vajíčko malé, nezralé bylo vejcevodem 
pohlceno, které pak dle své skrovnosli méně bílku vyluzuje, a tlak malé zůslává, 
ač šlupkou i skořápkou bylo opatřeno. Veliké vejce obsahuje obyčejně dva žloutky, 
které snad rychle po sobě a vedle sebe ve vejcevod vnikly a pospolný obal bílku, po- 
spolnou šlupku a skořápku dostaly. Takové vejce dvojnásobné dává též plod dvoj- 
násobný, více méně srostlý, kusý nebo dokonalý. Někdy vejce příliš malé, které již 
v materníku skořápkou bylo opatřeno, nepravidelným, protiběžným (antiperistaltickým) 
nazpět pohybováním vejcevodu zase do krajiny bílkorodné se dostane, kde novým bílkem 
zaobaleno zase do šlupkotvorné a skořápkotvorné pokračuje, kde těmito obaly opatřeno 
vejce ve vejci podává. 
8. Vejce bez skořápky snešené ukazuje nato, že v mateřníku potřebné k tomu látky 
vápenné se nevylučovalo, buď vlastní chorobou této části, nebo z nedostatku vápna v potravě. 
9. Nenašlo-li vejce průchodu konečníkem vejcevodu a zadrženo-li bylo uvnitř 
těla slepičího, může i tam počátek líhnulí se stáli, an tu není nedostatku ani tepla ani 
vzduchu, jenž vejcevod, rozproslřený ve vzdušném měchu, obkličuje. 
Ku konci této rozpravy obrafme ještě zřetel svůj k porovnání střeva zažívacího a střeva 
rodného, považujíce je dle jejich podobností i rozdílů. Již to, že bez rozpaku smíme užívati 
slova střevo o obou těchto nástrojích, ukazuje patrnou jejich podobnost ; potom dlužno 
porovnati, že obě na jisté krajiny odděliti se dají, z kterých každá má své vlastní zá- 
byvy; u obou pak nacházejí se okruží, na kterých zavěšena jsou a kterými cevy krevní 
a mizní i nervy se přivádějí; uvnitř opatřena jsou obě střeva množstvím žlázinek různé 
bytnosti a organickém účelu zakládají. Střevo zažívací maří, ničí, mění to, co v něm 
jest obsaženo, roztvořuje všecko: střevo rodné pak tvoří a přitvořuje. Tam pokrm 
pevný se rozkousá, rozmele, prosliní a pohltí, pak v žaludku trávením se rozpustí, což 
dále ještě pokračuje v střevech tenkých, kde co záživného tekutého zmizí, ssáno jsouc 
kořínky cev mizních a krevních, až to, co zbývá nezáživného, tlustým slřevem se vyloučí. 
Při tom jsou blány slřev silnou svalovinou opatřeny, jejímžto skrčováním obsah 
střev od místa k míslu se pohybuje, až konečníkem, nejsvalovitějším střevem, vyvržen bývá, 
z větší části sproštěn. všeho, co by výživy podávalo. Ókruží pak střeva zažívacího jest 
prázdno vší svaloviny, bez vlastní pohyblivosti, sloužíc jen k přivádění a odvádění cev, 
zvláště ssavých, mizních a vén, ježto v širokých listech blanních se rozvětvují a jimiž do- 
čista se vyčerpá, co záživného ve střevech se vyloučilo, aby se do krve odvádělo. 
Z každého skoro ohledu opáčně se chová střevo rodné. Lálku, kterou mu va- 
ječník poskytuje, žloutek s očkem zárodkovým, nejjemnější mázdřičkou pokryté, ze 
šlupky své opatrně vyluštěné, přijímá nejněžnějším spůsobem a hned blánkou ochrannou 
zaobaluje, pak přidává hojně bílku, potravy to podslatné líhnoucímu se kuřeti; látku 
pak tu zase novou silnou blánou uzavírá, až i brněním ozbrojí, totiž skořápkou vápen- 
nou, načež hotové vejce konečníkem vejcevodu na venek se vyřinuje. Blánky, střevo 
rodné skládající, jsou z větší části žlázovité, svalová jest jen okolo předního a zadního 
ústi něco silnější a značnou pohyblivostí opatřena, v slředních krajinách velmi slabá 
a jen trpně se chovající, za to okruží jest velmi svalnaté a vyvádí pohyby, jimiž vejce 
se pudí a otáčí ; kde na vejcevodu samém doslatek svaloviny se nachází, na počátku 
a na konci tam arci blána okružní nejmenší jest, ano i cele mizí. (Cevstvo na ní jest 
větším dílem arteriosní, doslatečně tvořivé a polravnou látku přivádějící, klerá se 
