376 
uvnitř vejcevodu skládá a k utvoření vejce spotřebuje, takže není potřebí, aby se 
ssáním vén a mízních cev odváděla, pročež těchto poměrně: tam méně, zřízeno. Jen ko- 
nečník vejcevodu, podobného jsa ouřadu, budovy a pohyblivostí s konečníkem střev 
zažívacích, svou ohromnou rozlažitelností se vyznačuje. 
Doufám, že tímto vyložením jsem toho docílil; aby čtenáři na vejci a jeho část- 
kách nic nesrozumitelného více se nenalézalo. Sloužiž také tento pokus ku poznání 
a přesvědčení, že jako příroda jest prostá a sama sebou srozumitelná , lak též věda 
a učení o přírodě sprosté a každému zdravému rozumu přístupné býti může. 
Něco- o diamantech na Londýnské a Pařížské všesvětové výstavě. 
Sděluje V. Š. 
Diamant byl od jakživa i posud jest jedna z nejvzácnějších přírodnin ; již 
staří Řekové a Římané, ač jen polovičně, jej znali — neboť broušení diamantu, jímž 
celé nádhery své nabývá, vynalezeno teprvé roku 1475 — a rozličné vzácné clnosli 
v něm zakryté pokládali; můžemeť pak snadno sobě pomyslili, že po vynálezu, učiněném 
průmyslným Nizozemčanem van Berghenem, vážnost a cena jeho ještě více vzroslly, 
a již za Františka I. oblibovala sobě francouzská šlechta nosili takřka celý statek svůj 
v podobě diamantův na šatu. Avšak nejen světské nádheře a přepychu je diamant před- 
mětem podivení a mnohonásobné tajné žádosti, i sama věda v něm nejednu záhadu vidí, 
jejíž rozlušlění posud nikomu se nepodařilo; sami zpylatelé vědečtí, a to nejedni, tru- 
dili se nad ním, nad jeho temným původem a vzrostem, i jakkoliv se polud nikomu ne- 
podařilo utvořili jej uměle, ani Ganalovi, ani Cagniardovi, ami Desprelzoví , předce 
tolik již vědomostí o něm nabytých máme, že aspoň bezpečně říci můžeme, co jest 
diamant; co se pak týče olázky, odkud pochází a jak povslal, aspoň tolik říci můžeme, 
jak a odkud nemohl povstati. 
Náramná vzácnost diamantů přes jistou míru velikých, jichž jen málo kusův 
známo jest; čarovná jich krása, která i oko surového barbara mocně jímá a láká; ne- 
smírná cena, klerá se těmto sanspareilům přikládá: všecky tyto okolnosti spůsobují, že 
každý z oněch velkých diamantův takřka svou vlastní a zvlášlní, často nenezanímavou 
historii má : nejeden z nich již spůsobil zrádu, loupež, vraždu a válku, nežli se konečně 
nynějšímu držiteli dostal. Kdo čte historii Brasilie a poznává, k jakovému neslýchanému 
potlačování této krásné země od nelidské macechy Portugalu objevení v ni diamantův původ 
dalo, potlačování takovému ziskuchtivému, že posud země následkem jeho těžce úpí: 
zhrozí se temných stránek duše lidské a bude sobě přáti, aby diamantův ani nebylo ani 
nebylo bývalo — než, všecko podobné mudrování je zbytečné, poněvadž nic platno není, 
protož majíce se k světu jaký jest, doufejme že uslavičným pokrokem vzdělanosti lidské 
člověčenstvo vždy víc a více těch slabostí zbaveno bude a k vyšším záměrům přilne. 
Za největší diamant na světě pokládá se diamant radžy Mattamského na ostrově 
Borneu, jenž prý 379 karalů *) váží, ale o němž takřka nic bližšího nevíme; pak dia- 
mant někdejšího velkého Mogula, jejž Tavernier viděl a na 279 karatů váhy udává; 
pak diamant v ruském žezle, 194%, karalů těžký; rakouský, 139 karatů, a francouzský 
*) Karat váží 205,4 milligrammův, a jelikož lot Vídenské váhy 17500 milligrammův obnáší, jde na 
jeden lot Vídenské váhy 85', karatův. 
