378 
dáli mu pro dokonalé zvelebení jeho krásy nyní již ode 200 let v Evropě vůbec oblí- 
benou formu brilliantovou (dva komolé kužele zpodinami na sebe postavené a množstvím 
malých plošek — faceltes — pokryté); k tomu konci byl odevzdán slavnému fysikovi 
professorovi  Brewsterovi, aby zdání své o nejlepších té věci cestách a spůsobech udal. 
Broušení stalo se pak dle návodu jeho, a bylo ode dvou vyhlášených klénotníků Lon- 
dýnských za dva měsíce ukončeno. Nyní váží jen asi 124 karatů. 
Vedle Kohinura a spolu s ním byl na odiv vystaven kámen jiný, snad ještě 
krásnější a znamenilější i drahocennějši, ač menší, totiž vyhlášený modrý diamant pana 
TA. Hope, bohatého privátníka. Tento kámen je v pravém slova smyslu unicum t. j. 
jediný svého spůsobu ; neboť o jiném podobném posud není vědomo. Vážíť 44%, karatů 
a je broušen v podobě tlusté vejčilé desky ("/4 palce široké a %; palce dlouhé), která 
co medaillon do zlata s obrubou  brilliantův zasazena se skví. Barva rovná se co do 
sytosti nejkrásnějšímu salíru, leskem však a ohněm neskončeně jej předčí- (Nebudeť 
od místa podotknouli, že tak zvaná zelená komora v Drážďanech krásný zelený diamant 
váhy 48 karalů chová.) ' 
Vedle modrého ležel veliký černý (majetnost pana J. Mayera) tím znamenitý, že 
pro svou báječnou tvrdost, na vzdory všem pokusům učiněným, nikterak nemohl ani 
broušen ani uhlazen býli. 
Konečně pak, k dovršení této pravé kupy nevídaných drahocenností, skvěla se 
nedaleko nejvělší posud na zemi známá perla, majetek pana A. T%. Hope, mající dva 
palce v délce, 4, palce v objemu a vážící 450 karatů. 
Až do roku 1853 nevědělo se z Brasilie o větším diamantu, nežli o tom, jejž 
pokladnice portugalská chová; vážíť prý 120 karalův a má podobu oktačdrickou. Téhož 
roku však v měsíci březnu byl u městečka Bagagem v provincii Minas Geračs nalezen 
diamant váhy 2544, karatův a podoby dodekačdrické ; cena toho kamene podle oby- 
čejných pravidel taxací obnášela by asi 2'/, millionů zlatých. Olrokyně, která jej našla, 
byla jedinou majetností starce o jedné noze, a byla ovšem na svobodu puštěna (podle 
zákona v Brasilii stávajícího, který velí propustiti všakého otroka, jenž by našel dia- 
mant nad 17%, karatův těžší). Slavný klénotník Pařížský pan Halphen koupil jej a dal 
jej v Paříži brousili. Dříve však svěřil jej panu Dufrénoyovi k vědeckému propátrání. 
Pan Dufrénoy pozoroval na něm všelijaké zanímavé podrobnosti, ku př. sledy krystalů, 
se kterými byl srostlý a skutečnou druzu tvořil, pak vtroušené šupinky rutilu, a konečně 
na jedné z plošek úlomek docela podobný úlomkům, jakých pozorujeme ma druzách 
od přirozené podlože své (k níž byly přirostly) násilně odtržených. Tento krásný a 
pro vědu tak zajímavý krystal byl pak broušen, čímž arci jeho váha až na 127 ka- 
ralů se' zmenšila, a skvěl se co Avězda jišní (Etoile du Sud) na výstavě Pařížské 
roku 1855. m 
Dr. Francois Magendie. 
Jeden z nejvýlečnějších zpytatelů našeho věku, fysiolog Francois Magendie; na- 
rozený v říjnu 1783 v Bordeauxu, zemřel 44. října b. r. na skrovném svém letohrádku 
Sanois u Paříže. Neníť to ani četnost ani rozmanitost nových jeho nálezů v oboru fy- 
siologie; které činí snažení jeho lak veleznamenitým pro přítomnost i budoucnost; 
