84 



SOOS LAJOS 



alatt hirtelenül megvékonyodik, hengeres csőalakú lesz s ilyen marad 

 egészen az ivarnyílásig. Párzótáskája kevéssel az ivarnyílás mögött nyílik 

 a női vezetékbe, nyele nagyon vékony, tartálya élesen elhatárolódik tőle, 



nagy, tojásdad- vagy majdnem 

 hengeralakú, friss állapotban élénk 

 vörösszínű. 



Ondóvezetéke hengeres cső, 

 kezdetén apró kis kitüremlések 

 ülnek rajta ; prostatáj a szintén 

 vékony, hengeres cső, melynek 

 falán a hengeres prostatamirigyek 

 nagyon sűrűn ülnek; a prostata 

 lenyúlik egészen a női ivarnyílás 

 tájáig, hol a vezeték, most már 

 ondócsatoma, eltűnik a test szö- 

 vetei közt, a honnan csak a hím 

 ivamyílás táján szabadul ki ; az 

 ondócsatorna végig egyenletes 

 átmérőjű cső, mely egyenletesen 

 kitágulva éles határ nélkül megy át a penisbe ; a párzószerv az ivarkészü- 

 lék nagyságához képest rendkívül kicsiny; peni se hengeres, vége az ondó- 

 csatorna felé kihegyesedő, a penishüvelynek az ivarnyílás felé eső 

 része vékonyabb, ellenben a penis felé tölcsérszerűen kitágul, melynek 

 nyílásába a penis mintegy belé van dugva. A penis visszahiizóizma a 

 penishüvely legvastagabb részéhez tapad. A hím ivarnyílás közvetetlenül a 

 bal tapogató mögött fekszik s jóval mögötte található a női ivamyílás. 



9. rajz. 

 Az Äplexa hypnorum L. ivarkészüléke. 



A faunákban előforduló és általam vizsgált Basommatophorák utolsó 

 csoportját a Planorbis-ok alkotják. Talán feltűnő lehet, hogy a Planorhis-ok 

 csoportjáról és nem a PZonorbis-nemről szólok. Erre azonban jó okom van. 

 A kinek csak egyszer is volt alkalma végignézni valamely conchyliologiai 

 gyűjtemény Planorbis-ún, ha szeme egyébként be van gyakorolva a rend- 

 szertani különbségek meglátására, csakhamar meggyőződhetett róla, hogy 

 a Planorbis nagyon tág fogalom, melyben nagyon-nagyon eltérő alakok 

 vannak összezsúfolva s ezeknek csak az a közös vonásuk, hogy héjuk lapos 

 s hogy valamennyien balra csavarodottak. A héjuk nagy különbségei már 

 a régi búvárokat is arra ösztönözték, hogy a nemen belül kisebb egysé- 

 geket, csoportokat vagy alnemeket különböztessenek meg. Arra vonat- 

 kozólag, hogy 6 kisebb egységek esetleg külön genusok értékével is bírhat- 



