50 



300S LAJOS 



hegyecskék járulnak épen úgy, mint a G. vortex esetében. Eadulaképlete : 



1 ' 19-20 



2 S--<x> 



Ivarkészülék (23. rajz). Hímnősmirigye a zsigerzacskó csúcsát 

 foglalja el s nagy, tojásdad- palaczkalakú, világos barnássárgás, egysorosán 

 elhelyezkedő acinusokból áll. Hímnős vezetéke kezdetben nagyon vékony 

 és egyenes? lefutású, azonban egy kis darabon hirtelenül nagyon erősen 

 megvastagszik, majd ismét megvékonyodik s egyúttal erősen kanyargóssá 

 válik, végül ismét kiegyenesedik s ilyen marad végig ; az utóbbi rész az 



egész vezeték legvékonyabb része. 

 Fehérjemirigye hatalmas nagyságú, 

 négyszögletesbe hajló ellipsisalakú, 

 csúcsa felé ellapul és csatomaszerűen 

 összehajljk. Petevezetéke kezdetben 

 nagTr'on vékony és lapított, alább szé- 

 lesebbé és jobban hengeressé válik, 



23. rajz. A Gifrorbis spirorbis L. 

 ivarkészüléke. 



24. rajz. A Gyrorbis spirorbis L. bélcsatomájá- 

 nak elülső része a központi idegrendszerrel. 



míg^az ivarnyílás felé ismét megvékonyodik. Felülete végig sima, fehér 

 vagy kissé sárgás színű. Párzótáskája kicsiny, distalis vége felé kissé 

 bunkósan megvastagodott szerv, mely kevéssel a női ivamyílás mögött 

 nyüik, tehát a hüvely nagyon rövid. 



Hím ivarvezetéke kezdetben rendkívül vékony, símafalú cső, mely 

 szorosan hozzátapad a női vezetékhez. Lsfutásának körülbelül felehosszá- 

 nál kezdődik a prostatarész. Prostatamirigyei nagyok, hengeresek, a fésű 

 fogai módjára helyezkednek el a vezeték mentén, határaik élesek, mert a 

 köztük lévő szövetben eléggé sok pigment rakódott le. A prostatarész a 

 párzótáska distalis végének a magasságáig ér. Ondócsatornája kezdetben 

 kissé vastagabb, alább megvékonyodik s már jóval a női ivamyílás mögött 

 áthajhk a petevezeték fölött a penis oldalára, a test szövetei közé csak egé- 

 szen jelentéktelen kis darabon hatol be. Penise jól fejlett, hengeres, bunkó- 

 alakú, penishüvelye hengeres, jóval kisebb a penisnél, a kettőt tekintélyes 



