52 soos LAJOS 



mellettük, minek eredményeképen a legszélsőbb fogak éle már csipkézett. 



1 1 fi 

 A radvila képlete ^r+ -n • LEHMANN-nak e faj radulájára vonatkozó 



^ 2 á — CO 



adatai jórészt tévesek. 



Ivar készülék (27. rajz). Hímnó'smirigye a zsigerzacskó csiicsát 

 foglalja el; nagy, megnyúlt tojásdad- vagy bunkóalakú aciniisokból áll, 

 melyek két párhuzamos sorban helyezkednek el. Hímnó'svezetéke kezdet- 

 ben nagyon vékony és egyenes lefutású, azonban csakhamar megvastagszik 

 és kanyargóssá válik; e kanyargós részen bibircsókszerű tágulatok ülnek 

 oly szorosan, hogy első pillanatra úgy látszik, mintha a vezeték ilyen 

 bibircsókok szabálytalan lánczolata volna s a valódi szerkezet csak akkor 

 váhk láthatóvá, ha a vezetéket széjjelhúzva lehetőleg kiegyenesítjük. 

 A vezeték harmadik része ismét egyenes lefutású és rendkívül vékony. 

 Fehérjemirigye nagy, ívesen hajlott s majdnem hengeres, nagy, de igen 

 lazán összefüggő acinusokból áll, felülete bolyhos. Ivarvezetéke rendkívül 

 hosszú, hím és női része egymással, valamint a nyelőcsővel szorosan össze- 

 tapadva fut le az oszlopizom mentén. E szervek így együttvéve is rendkívül 

 vékony szalagot alkotnak, egyes elemeik meg valóban csodálatosan vékonyak, 

 melyeket csak a legnagyobb nehézséggel lehet elválasztani egymástól. 

 A legkönnyebben sikerül az oszlopizom elválasztása, már jóval nehezebb 

 a nyelőcsőé és szinte lehetetlen a pete- és ondóvezetéknek egymástól való 

 elválasztása, azért a mellékelt rajzon is egységesnek vannak feltüntetve. 



A petevezeték lapos, szalagalakú s ilyen marad körülbelül hosszának 

 2/g részében, azután kissé megvastagszik, átmetszete ellipsisalakú lesz, 

 azonban a párzótáska distahs végének magasságában ismét megvékonyodik 

 és hengeressé válik s ilyen marad egészen az ivarnyílásig. Párzótáskája 

 vékony, rövid nyélből s annak a végén ülő, tekintélyes nagyságú, tojásdad- 

 alakú tartályból áll; kevéssel a női ivarnyílás mögött szájadzik be, azért a 

 hüvely nagyon rövid. 



Ondóvezetéke, mint az elmondottakból nyilvánvaló, egészen szo- 

 katlanul vékony, mely csak azon a tájon kezd kissé megvastagodni, a hol 

 a női vezeték is vastagabbá válik; itt kezdődik a prostatarész, melynek 

 mirigyei nagyon vékonyak, hengeresek, nagyon szorosan, a fésű fogai mód- 

 jára helyezkednek el, a mirigyek száma 80 körül jár (Büchner szerint 

 számuk mindössze 20—30). Ondócsatomája kezdetben kissé vastagabb, 

 azonban csakhamar megvékonyodik, a női ivarvezeték mentén halad a 

 női ivarnyílásig s itt a nélkül, hogy a test szövetei közé hatolna, áthajlik a 

 penis falára s annak mentén halad tova. Penise distalis vége felé meg- 

 vastagodó bunkóalakú, penishüvelye hengeres, a penisnél jóval rövidebb, 

 a két részt duzzanat választja el egymástól. A hím ivarnyílás közvetetlenül 

 a bal tapogató mögött van, a női nyílás kevéssel mögötte található. 



