18 SOOS LAJOS 



ben szükségesnek látszott, a többi szerveket sem. Idegrendszerükről nem 

 kell megemlékeznem, mert az Lacaze-Düthibrs vizsgálatai óta kellőképen 

 ismeretes. Bélcsatornájukat illetőleg a L. omíó-ra utalok, melynek e szervét 

 megvizsgáltam s tapasztalatom szerint a rajta megállapított viszonyok 

 érvényesek a többi fajra is. Radulájuknak, mint kellőképen ismert szerv- 

 nek tárgyalását szintén mellőztem. 



Miként említettem, figyelmemet elsősorban az ivarkészülék megisme- 

 résére fordítottam. Alább a nálmik előforduló hat faj közül háromnak az 

 ivarkészülékét ismertetem meg, megjegyezve, hogy e három ivarkészülék 

 csak három typust jelöl, melylyel egy-egy faj ivarkészülékének anatómiája 

 még egyáltalában nincs tökéletesen megismertetve, mert a Limnaeák cso- 

 dálatos változékonysága miatt okvetetlenül szükséges, hogy oly formák 

 is megvizsgáltassanak anatomiailag, melyeket a héj alapján egyik vagy 

 másik faj változatának szoktak tartani. Az itt tárgyalt három faj a L. 

 auricularia L., L. ovata Drap, és L. palustris Müll. A L. stagnalis L.-t, 

 melynek anatómiáját szintén feldolgoztam, a föntebb ismertetett oknál 

 fogva mellőzhetem, a L. feregra MüLL.-ból egyelőre nem sikerült alkalmas 

 anyagot szereznem, a mi végül a 6-ik fajunkat, a L. truncatula MüLL.-t 

 illeti, egyelőre mellőzni vagyok kénytelen, jóllehet megvizsgáltam, azonban 

 anatómiájának egyik pontját még nem tudtam tisztázni s a hiány pót- 

 lására ez idő szerint nincs anyagom. 



Mielőtt azonban az említett fajok tárgyalására áttérnék, külön meg 

 kell emlékeznem a Limnaeák ivarkészülékének, kiváltképen női részének 

 és a penis visszahiizó-izomrendszerének szerkezetéről, a mermyiben az 

 eltér a föntebb megismertetett általános typustól. 



A Limnaeák hímnősvezetéke majdnem egyenes lefutású cső, melynek 

 falán, eltérően a Stylommatophoráktól, valamint a Planorhis-októ\, hengeres, 

 ujjszerű, avagy gömbalakú függelékek ülnek ; számuk eltérő, egyszer rend- 

 kívül sok s a vezeték egész falát ellepik, máskor kevesebb, de hiányozni 

 sohasem hiányzanak. Ezeket a függelékeket ondóhólyagoknak (vesiculíe 

 seminales) értelmezik. 



Női ivarvezetékük terminológiája nagyon ingadozó s egyes részeit ahány 

 szerző, annyiképen nevezi, a legtöbb pedig egyszerűen körülírással jelöli meg 

 az egyes elemeit. Abból a czélból, hogy a leírás alkalmával lehetőleg rövid 

 lehessek, a következőképen jelöltem a járat egyes szakaszait (v. ö. pl. az 1. 



két is, azonban leírásaiban annyi a tévedés és rajzai annyira vázlatosak, hogy egyedül az 

 ő adataira támaszkodni nem lehet, azo'; mind revisióra, javításra és kiegészítésre szorulnak. 

 Ezzel egyáltalában nem akarom Lehmann nagy érdemeit kisebbíteni, mert a mi müvében 

 hibás és hiányos, az elsősorban nem rajta, hanem nyilván hiányos műszerein múlt. Azt sem 

 szabad elfelednünk, hogy sok fajnak az anatómiáját 6 ismertette meg először s így érde- 

 mei, hibái ellenére is, elévülhetetlenek. 



