16 SOÓS LAJOS 



hátrább tolódtak, minek következtében az őket összekötő idegfonatok is 

 hosszabbak azoknál, a melyek a Pulmonáták megfelelő dúczait kötik össze 

 egymással. 



A dúczok gömbalakúak vagy tojásdadalakúan megnyúltak, esetleg 

 szabálytalanul sokszögletesek s egymáshoz viszonyított nagyságuk nagyon 

 különböző. Az öt dúczpár közül kettő mindjárt a garat fölött vagy a mögött, 

 de a bélcsatorna dorsalis oldalán foglal helyet, a diiczokat a bélcsatorna 

 fölött áthúzódó rövidebb vagy hosszabb idegfonat köti össze egymással. 

 E dúczok az agydúczok (ganghon cerebrale), az őket összekötő idegfonat 

 az a g y p á n t (commissura cerebralis). Az agydúczok rendesen az ideg- 

 rendszer legnagyobb dúczai, melyek gj'akran több karéjra, lobusra tagolód- 

 tak. Az agydúczoknak megfelelően a bélcsatorna vtntralis oldalán, mind- 

 járt a láb belső felszínén egy másik dúczpár található, a lábdúczok 

 (ganghon pedale), melyek a középvonal mentén oly szorosan egymáshoz 

 simulnak, hogy az őket összekötő idegfonat (commissura pedalis) ahg észre- 

 vehető. Helyzetüket illetőleg vagy egy magasságban fekszenek az agydú- 

 czokkal, vagy gyakran jóval azok előtt, esetleg náluk hátrább helyezked- 

 nek el. Az agydúczokat a lábdúczokkal összekötő idegfonatot c e r e b r o - 

 pedalis connectivu m-nak nevezzük. Az agy- és lábdúczok között, 

 de a cerebro-pedalis connectivum mögött kisebb-nagyobb távolságra egy 

 kicsiny idegdúczot találunk, a p 1 e u r a 1 i s d ú c z o t (ganglion plem"ale), 

 melyet az agydúczczal a cerebro-pleu ralis, a lábdúczczal pedig a 

 pleuro-pedalis connectivum köt össze. A pleuralis dúcz 

 mögött, a bélcsatorna oldala mentén, de jobban a ventralis oldal felé to- 

 lódva találjuk a parié talis dúczot. Míg az előbb említett dúczpár 

 két egyenlő dúczból áll, addig a parietalis dúczpár mindig asymmetrikus, 

 mert egyik dúcz, a jobb vagy a bal, mindig jobban fejlett a másiknál, a sze- 

 rint, hogy az illető egyén jobbra vagy balra csavarodott-e? Végül a parietalis 

 dúcz mögött, a bélcsatorna alatt, de a középvonalból mindig félretolódva 

 találjuk a visce ralis vagy zsiger dúczot, mely páratlan ugyan, 

 azonban theoretikus alapon két dúcz összeolvadásából keletkezettnek kell 

 képzelnünk. A központi idegrendszer dúczpárainak a száma eképen tehát 

 valóban öt. A zsigerdúczot a pleiualis dúczczal összekötő, morphologiailag 

 rendkívül fontos idegfonatot, melyben benne fekszik a parietalis dúcz is, 

 pleuro-visceralis connectivu m-nak nevezzük. Esetleg szük- 

 ségünk lehet arra is, hogy ennek két részét, melj-ek egyike a parietalis di'i- 

 czot a zsigerdúczczal, a másika pedig a pleurahs dúczczal köti össze, külön 

 is megjelöljük. Ezt a két részt pleuro-parietalis, illetőleg v i s- 

 cero- parietalis connectivu m-nak nevezzük. 



Ezen az öt fő dúczpáron kívül még egy nevezetes dúczpárja van a 

 csigáknak, a melyet némely szerző szintén a központi idegrendszerhez szá- 



