MAGYAROKSZÁGI PULMONÁtÁK ANATÓMIÁJA. 13 



A széles, lapos, tágas uterus folytatását önállóvá válta után többé- 

 kevésbbé hengeres cső alkotja, mely az ivamyílás előtt egyesül a penisszel. 

 Tehát a Stylommatophorák ivarkészülékére jellemző, hogy hím és női ivar- 

 vezetékük kezdetben egységes, azután szétválnak s végül ismét egyesülnek 

 egymással, következésképen egyetlen ivarnyílásuk van. 



A női vezeték önálló részét ismét két részre kell osztanunk, a felső 

 rész az ú.n. szabad petevezeték (vagy némely német szerző szerint uterus- 

 nyak),a melyet én a hím vezeték megfelelő részének terminológiájával való 

 párhuzam kedvéért petecsatornának nevezek ; alsó határát a párzó- 

 táska (1. alább) beömlésének helye jelöli meg, míg e pont alá eső rész a h ü- 

 V e 1 y (vagina). A két rész pontos megjelölése azért szükséges, mert kölcsö- 

 nös viszonyuk, hosszúságuk, alakjuk stb. az egyes fajok szerint változó 

 s így jellemző. 



A női vezetékkel esetleg több járulékos szeiv függ össze, jelesen a 

 párzótáska, a nyálkamirigyek, a nyíltok s az ú. n. apptndiculák. 



A párzótáskát (bm'sa copulatrix) rendesen receptaculum se- 

 minisnek szokták nevezni, azonban, mint Brüel kifejtette, az elnevezés 

 nem felel meg a physiologiai viszonyoknak, mert a párzás alkalmával beléje 

 juttatott sperma, illetőleg spermatophorok csak rövid ideig maradnak 

 benne s innen csakhamar tovább vándorolnak a föntebb ismertetett és 

 helyesen receptaculum seminisnek nevezett szervbe. Sok szerző, bár elis- 

 meri ennek a terminológiának helyes és jogos voltát, a bursát mégis re- 

 ceptacuKmi seminisnek nevezi, azon a czímen, hogy az irodalomban ál- 

 talánosan ez az elnevezés használatos s a helyes elnevezés alkalmazásával 

 félreértésektől tart. Úgy vélem azonban, hogy ez a szempont nem lehet 

 irányadó, mert végtére is sokkal fontosabb a valódi physiologiai viszonyok- 

 nak megfelelő elnevezés, melyhez nem kapcsolódik téves fogalom, s a mi 

 ma szokatlan, holnap megszokottá válik, ha pedig pontosan megjelöljük, 

 hogy melyik szervet mily néven nevezünk s az elnevezést következetesen 

 használjuk, félreértés sem támadhat. 



A párzótáska legegyszerűbb alakjában egyszerű ' cső ; tökéletesebb 

 akkor, mikor vége megduzzadva tartály lyá öblösödik ki. A tartály 

 egyszer élesen elhatárolódik a n y é Inek nevezett csőszerű résztől, máskor 

 azonban az átmenet a két rész közt fokozatos, tehát pontos határuk sem 

 vonható meg. A terminológia ebben az esetben ép olj' határozatlan, mint 

 pl. az epiphallus említett esetében. A párzótáska nyelén igen gyakran 

 vékonyabb vagy vastagabb, rövidebb vagy hosszabb, néha rendkívül 

 hosszú, a nyélnél sokkal hosszabb, csőalakú függelék (diverticulum) 

 ül, mely egyszer közelebb, máskor távolabb esik a nyél beömlésének a he- 

 lyétől. A diverticulum által ketté osztott nyél két részének viszonylagos 

 hossza nagyon különböző és jellemző lévén, rövid kifejezhetőség kedvéért 



