MAGYARORSZÁGI PULMONATAK ANATÓMIÁJA. 5 



egészen a mélyén foglal helyet s szélesebb végével, vagj'is alapjával a köpeny- 

 üi-eg alapjára támaszkodik, míg ellenkező vége, vagyis a csúcsa a fej irá- 

 nyába fordult. Nagy általánosságban megnyúlt háromszögalakú test, mely 

 hosszabb tengelyével párhuzamosan fut a végbéllel. Hátul, alapjánál a leg- 

 szélesebb s előre, a csúcsa felé lassan megvékonyodik. A vese a héj 

 eltávolítása után rögtön szembetűnik, mert színével élesen elüt a kör- 

 nyezetétől. 



A vese szerkezete tekintetében a Pulmonáták két csoportja, a Basom- 

 matophorák és Stylommatophorák között meglehetősen éles különbség van. 

 A Basommatophorák veséje egyszerű zacskó, melynek külsőleg is élesen el- 

 határolódott vezetéke (húgyvezeték, uréter) nincsen s váladéka a vese csúcsán 

 lévő nyíláson át távozik el. Szövettanilag azonban a vese tulajdonképeni 

 kiválasztó része meglehetősen élesen elhatárolódik a pusztán kivezetésre 

 szolgáló résztől. Más szerkezetű a Stylommatophorák nagyobb részének 

 veséje, mert annak külön vezetéke, urétere is van, mely közvetetlenül a 

 vese csúcsánál kezdődik. A vezeték nem egyenes folytatása a vesének, mert 

 nem egyenesen előre irányul, hanem sajátságosképen hátrafelé s a vese 

 mentén, ahhoz szorosan hozzánőve egészen a vese alapjáig halad, a hol 

 elválva tőle, erős ívben hirtelenül áthajlik a végbél oldalára s armak a 

 mentén halad tovább a végbélnyílás tájékáig, a hol végződik. A járatnak 

 elülső, a veséhez nőtt része, az ú. n. elsődleges húgyvezeték széles és lapos, 

 mely azonban a vese alapja felé fokozatosan megvékonyodik s végül hen- 

 geres csővé válik. A vezeték második, a végbél mentén haladó részét másod- 

 lagos húgyvezetéknek nevezzük. Míg az elsődleges húgyvezeték egész 

 lefutásában zárt járat, addig a másodlagos húgyvezeték részben vagy 

 egészben nyitott lehet, a mi azt jelenti, hogy egy részét csillangós sejtekkel 

 kibélelt csatorna helyettesítheti. Abban a tekintetben, hogy a másodlagos 

 húgyvezetéknek mekkora része zárt és mekkora nyitott, a változatosság 

 rendkívül nagy s a mint látszik, egyáltalában nem alkalmazkodik az egyéb 

 sajátságok alapján megállapított systematikai sorrendhez. Vaimak u. i. 

 fajok, melyeknek egész másodlagos húgyvezetéke nyitott s így tulajdon- 

 képeni húgyvezeték-nyílásuk mindjárt a vese alapjánál keresendő, míg 

 más fajokban a vezeték harmada, fele stb. zárt, ill. nyitott, minek követ- 

 keztében a tulajdonképeni nyílás a vese alapja és a végbélnyílás közé eső 

 távolság valamelyik pontján foglal helyet. A legtökéletesebben fejlett 

 fajoknak, a legmagasabbrendű Helicidáknak egész hosszában zárt iná$o<ir 

 lagos húgyvezetékük van. 



A másodlagos húgyvezetéknek itt ismertetett viszonyairól egyébként 

 csak a teljesség kedvéért emlékszem meg, mert vizsgálataim során e viszo- 

 nyokra csak alárendelt mértékben voltam tekintettel, egyrészt azért, mert 

 a kisebb rendszertani egységek elhatárolására alig remélhettem tőle fon- 



