70 SOÓS LAJOS 



belül a 20-ik fog körül kezdődnek, de határuk a mellékfogak felé nagyon 

 elmosódott . 



Ivarkészülék (45. rajz). Hímnősmirigye bojtokban csoportosult 

 acinusokból áU. Himnősvezetéke kezdetben nagyon vékony, majd hirtelenül 

 kiszélesedik s egj-ben ellaptil : ezen a lapos részen számos függelék ül, melyek 

 részben egj^szerű vagj' elágazó csőalakúak, vagy pedig tenyérszerűen ki- 

 szélesedő, lapos képződmények, melyek vékony nyél közvetítésével függe- 

 nek össze a hímnősvezetékkel, szabad végük pedig vagy egyszerűen lekerekí- 

 tett, vagy pedig kurta, ujjszerű függelékek ülnek rajta. E függelékek ter- 

 mészetéről csak mikroszkópi vizsgálat adhatna biztos felvilágosítást, azon- 

 ban minden valószínűség szerint az érett sperma összegyűjtésére valók, 

 tehát ondóhólyagok (vesiculae seminales). A vezeték eme lapos része után 

 ismét hengeres rész következik, mely kezdetben vékonyabb, későbben 

 vastagabb, azonban mindkét rész rendkívül sűiűn hurkolt. A hímnős- 

 vezeték falában nagyon sok pigment halmozódott fel. A vezeték kicsiny, 

 hengeres, kampószerűen meghajlott ondótáskába nyílik, mely azonban 

 kívüh-ől nem látszik, mert be van ágj-azva a fehérjemirigy anyagába. 

 Fehérjemirigj'e kicsiny, szürke színű, szabálytalan tojásdad vagy inkább 

 gumóalakú, felülete az egyes mirigycsöveknek megfelelően bolyhos. Pete- 

 ondóvezetéke félhengeralakú. Uterusa széles, lapos, sima felületű. Pros- 

 tatáját nagyon sok, hosszú mii-igycső alkotja. Pete csatornája meglehetősen 

 vékony, hengeres, hüvelye szintén hengeres, körülbelül a petecsatoma fele- 

 hosszával egyenlő. Párzótáskája hatahnas fejlettségű, szára nagyon vastag, 

 hengeres s ennek a hatalmas, a kocsány és a tartály együttes hosszánál 

 sokkal hosszabb, kissé megduzzadt végű diverticulum egyenes folytatáBa, 

 úgy hogy a vékonyabb kocsányon ülő tartály látszik első pillanatra diver- 

 ficulumnak. 



Ondócsatomája nagyon hosszú, bajszálvékonyságú, egész hosszában 

 egyenletes átmérőjű. Párzószerve nagyon hosszú, benyílása közelében na- 

 gyon vékony, azután hirtelenül erősen megvastagszik, majd ismét megvé- 

 konyodik s innen kezdve egyenletes átmérőjű marad egészen az ondócsa- 

 torna benyílásáig ; az utóbb említett hengeres, hosszabb rész alkalmasint 

 epiphallusnak értelmezendő, míg a másik rész a tulaj dónké peni penis. 

 Az epiphallusnak a közepénél kicsim', félgömbalakú függeléke van s rövid, 

 vastag ostorban végződik. A penis hosszú, erős visszahúzóizma annak vas- 

 tagabb részéhez tapad. A szemtartónyél visszahúzóizma a penis és a 

 vagina közt halad át. 



E faj ivarkészülékét, mint említettem, Schmidt Adolf röviden már 

 megismertette s leírása nagy általánosságban helyes is, de nagj-on hiányos 

 s még az a hibája is megvan, hogy az egyes részek, különösen a párzótáska 

 szerkezetéről megtévesztő képet ad. Az epiphallus függeléke elkerülte a 



