100 SOOS LAJOS 



A Semilimax-szsil megegyezik abban, hogy appendiculája van, de 

 eltér tőle házának és radulájának szerkezete, valamint szemtartónyele 

 visszahúzóizmának helyzete tekintetében. 



A Phenacolimax-äza,\ megegyezik házának és radulájának szerkezeté- 

 ben, de eltér tőle appendiculája és visszahúzóizmának helyzete révén. 



A Vitrina s. str. nemmel megegyezik házának szerkezete és vissza- 

 búzóizmának helyzete tekintetében, de eltér tőle appendiculája és radulája 



révén. 



Abból a körülményből, hogy a Vitrina velebiticá-h&n olyan sajátságos 

 módon kombinálódnak a Wagner által fölállított nemek bélyegei, min- 

 denekelőtt azt a következtetést kell levonnom, hogy fölsorolt bélyegeiket 

 nem lehet generikus értékűeknek tekinteni, azért a WAGNER-féle nemeket 

 csak a Vürina-nem alnemeinek tekintem. Másodszor pedig, mivel a V. vele- 

 bitica emez alnemek egyikébe sem osztható be, elkerülhetetlenül szükséges, 

 hogy számára új alnem állíttassék fel. Ez alnem jelölésére a Semilimacella 

 nevet ajánlom. Az alnem jellemző bélyegei az elmondottak alapján a követ- 

 kezők: Az állat házába teljesen behúzhatja magát, ivarkészülékének appen- 

 diculája van; peremfogai közül a belsők kéthfgyűck, a külsők f meszesek; 

 a szemtartónyél visszahúzóizma a penis és a hüvely közt halad át. 



A Vitrina velébitica elterjedésének körét egyelőre teljességgel lehetetlen 

 meghatározni s ez idő szerint csak a Metla-csúcs tájékát tekinthetjük a faj 

 egészen biztos termőhelyének. Arra már föntebb utaltam, hogy héja tekin- 

 tetében — Wagner tekintélye alapján — a Vitrina (Phenacolimax) Reitteri 

 BTTG.-el egyezik meg, mely faj ivarkészülékének azonban Wagner vizs- 

 gálatai szerint (1. c, p. 472, t. XIV, fig. 123) nincs appendiculája. Wagner 

 anatómiai vizsgálatainak alapjául, mint a tábla magyarázatából látom, 

 krajnai, Veldesből származó példányok szolgáltak. A kérdés már most az, 

 hogy vájjon Wagner vizsgált-e anatomiailag horvátországi példányt? 

 Talán nem alaptalan az a föltevésem, hogy az ő Horvátországra vonatkozó 

 adatai mind csupán a héj vizsgálatán alapszanak. S hogy ez mennyire nem 

 elégséges, arra épen a jelen eset szolgáltat példát, mely sok mással egyetem- 

 ben azt tanúsítja, hogy egyforma héjú fajok anatómiai tekintetben nagyon 

 eltérők lehetnek. Azért egyáltalában nem volna meglepetés, ha további 

 anatómiai vizsgálatokból az derülne ki, hogy a Velebitben élő s héja alapján 

 V. Beitterirne'k tartott állatok mind az itt leírt fajba tartoznak. Ezzel együtt 

 tisztázandó volna a V. Reitteri elterjedésének köre is, mely Wagner szerint 

 a Délkeleti- Alpokra és a Balkán északnyugati részére, tehát Kiajna, Horvát- 

 ország, Bosznia, Herczegovina, Montenegro, Albánia és Maczedonia terü- 

 letére terjed ki, mert egyáltalában nem lehetetlen, hogy a Balkán meg- 

 jelölt területén mindenütt a Vitrina velehitica él. 



