MAGYARORSZÁGI PULIIONATAK ANATÓMIÁJA. 



111 



nemcsak nagyon hiányos, hanem azon kívül majdnem összes részleteiben 

 téves is. Ihering rajza és adatai sokkal pontosabbak, de ezek sem hiánytala- 

 nok s nem is mentek a tévedéstől, a mi bizonyára kellőképen megindokolja, 

 hogy e szintén rendkívül kicsiny faj anatómiájával e helyen foglalkozom. 

 A vizsgált példányok a Budafok alatt fekvő Háros-szigetről valók, 

 a hol közvetftlenül a víz szélén, a száradó iszapban levő köveken és azok 

 alatt találtam őket. Példányaim sötét vörösbarna színűek és alsó oldalukon 

 rendkívül finom spirális vésettél díszítettek voltak. Előfordulásuk körül- 

 ményei, színük és skulpturájuk alapján kétségtelenül a faunánkból eddig 

 még ki nem mutatott var. fraticola 0. EHOT.-al azonosak, mely azon kívül 

 az erdőkben élő törzsfajnál valamivel nagyobb is, és az átmérő, meg a magas- 

 ság irányában is eléri a 3 — 3-5 ram-nyi nagyságot. Ez a faj egyike a nem kis 



87. rajz. A Conulus fulvus MÜLL. ÍTarkészüléke. 



nehézséggel bonczolható fajoknak. A bonczolás nehézségei nem annyira 

 az állat kicsiny voltában gyökereznek, mint inkább abban a körülmény- 

 ben, hogy pete-ondóvezetékét vízben rendkívül erősen megduzzadó, szinte 

 kocsonyaszerű anyaggá váló, megfogásra majdnem teljesen alkalmatlan, 

 a tű alól kicsúszó, a mellett a legnagyobb fokban szakadékony szövetek al- 

 kotják, a miért is a bonczolás vízben vagy gyenge alkoholban nem végez- 

 hető, hanem csak erős alkoholban sikerül, azonban akkor is nagy nehéz- 

 séggel kell megküzdenünk, mert az erős alkohol viszont nagyon törékenynyé 

 teszi a szöveteket. 



I varkészülék (87. rajz). A hímnősmirigyről semmi biztosat 

 sem mondhatok, mert példányaimban nagyon gyengén volt kifejlődve, 

 azonban valószínűleg gömbded testté csoportosuló, lazán összefüggő acinu- 

 sokból áll (Lehman.v szerint «sötétszínű, szemecskés»). Hímnősvezetéke 

 hosszú, majdnem egyenes (és nem kanyargós, mint Lehmann állítja), 



