112 SOOS T.A.IÖS 



kezdetben nagyon vékony, a fehérjemirigy felé haladva vastagabbá válik 

 s végül a fehérjemirigy alsó részébe hatol be ; hogy van-e ondótáskája, nem 

 tudtam megállapítani, mert az alkoholban rendkívül töréktnynyé lett 

 fehérjemirigyből nem tudtam kiprseparálni. Fehérjemirigye sárgásfehér 

 színű, hatalmas nagyságú, kissé hajlott tojásdadalakú, felülete durván 

 szemecskés, megfelelően az egyes mirigycsöveknek. Pete-ondóvezetéke 

 tágas, kissé lapított hengeralakú. Uterusa szabálytalanul redőzött, a redők 

 határai meglehetősen elmosódottak ugyan, de azért eléggé világosan lát- 

 hatók. Prostatája hengeres, fala látszólag nem mirigyes s ha ez valóban 

 így van, akkor a prostata elnevezést meg sem érdemli. Petecsatornája tágas, 

 lapított, alább hengeres, fala nem mirigyes. Párzótáskája gyengén fejlett, 

 vékony cső, szorosan ráfekszik a peti^csatorna falára, melynek hosszát nem 

 éri el, vége csak jelentéktelenül tágult ki, benyílásának helye közvetetlenül 

 a penis benyílása fölött van s így a készüléken külön hüvely meg nem kü- 

 lönböztethető. Penise az egész készülék nagyságához képest feltűnően ki- 

 csiny, hengeres vagy nikább orsóalakú szerv, melj- egyenletesen megvéko- 

 nyodva megy át a meglehetősen rövid ondócsatornába. A penisnek tekinté- 

 lyes nagyságú, hengeres, kissé ívesen hajlott függeléke (appendix) van, 

 mely a penisnek az ivarnyílás felé néző oldalán foglal helyet s az utóbbiba 

 annak töve közvetetleu közelében nyílik be. A penis visszahúzóizma 

 hosszú, lapos, a diaphragmához tapad. A jobboldah szemtartónyél vissza- 

 húzóizma az ivarkészülék fölött fekszik, de a penis és a hüvely közt 

 halad át. 



Nem mrdaszthatom el, hogy röviden rá ne mutassak azokra az eltéré- 

 sekre, a melyek az itt közölt és Iheking vizsgálatainak eredménye közt vau. 

 De mielőtt ezt tenném, hangsúlyoznom kell azt, hogy mivel én a törzsfaj- 

 nak egyik változatát, Iheeing pedig alkalmasint magát a törzsfajt vizsgálta, 

 pontosan meg nem állapítható, hogj^ az eltérések közül melyek írandók 

 Ihering tévedésének rovására s melyek alapidnak a törzsfaj és változata 

 közt esetleg valóban meglévő különbségeken. A következő polemikus sorok 

 tehát csak feltételes értékűek, de nem hallgathatom el őket, mert nem tar- 

 tom valószínűnek, hogy törzsfaj és változata közt ekkora különbség legyen, 

 ha pedig van, akkor önálló fajnak tekintendő mindegyik. 



Ihering szerint a petecsatorna (terminológiája szerint a hüvely) egy 

 részének fala köröskörül, tehát egy teljes öv mentén erősen mirigyes, mely 

 azonkívül tetemesen meg is duzzadt ; a «hüvely falából», mondja tovább, 

 «közvetetlenül a mirigyöv alatt egy egészen rövid, vakbélszerű függelék tü- 

 remlik ki, mely nyilván azonos a receptaeulum seminisszel» (= párzótáska). 

 Én a Ihering említette mirigj^es résznek, a mely nyilvánvalóan a magasabb- 

 rendű Stylommatophorák nyálkamirigyei első kezdeményének volna te- 

 kintendő s ha megvolna, valóban fontos adalék volna ezek fejlődésének 



