MAGYARORSZÁGI PULMONATAK ANATÓMIÁJA. 113 



ismerete szempontjából, nyomát sem találtam, ellenben aránylag jól fej- 

 lett párzótáska jelenlétét sikerült megállapítanom, melynek Ihering 

 csak a nyomát lelte meg. Az én általam vizsgált valamennyi példány párzó- 

 táskája hasonló fejlettségű volt, azonban nem lehetetlen, hogy vannak 

 egyének, esetleg tájfajták, melyeknek e szerve fejletlenebb, a mi amiál 

 inkább lehetséges, mert a mint látszik, e nemnek vannak olyan fajai is, 

 melyeknek párzótáskája egyáltalában nincs, Ihehing ^ szerint legalább a 

 brazillal C. semen lini-nek nincs. Az én vizsgálataim eredményei a párzótáska 

 és a hüvely mirigyes részének hiánya tekintetében JACOBi-nak a japán 

 C. iener-en végzett vizsgálataival egyeznek meg, mert Jacobi szerint e faj- 

 nak hüvelyén szintén nincsenek mirigyes elemek, ellenben eléggé jól fejlett 

 párzótáskája van. 



Ihering szerint az ondócsatorna a penisbe «rövid, zömök, közepén 

 átfúrt glanson át nyílik be.» Ez a leírás így nehezen érthető', azonban a rajz 

 iitbaigazítást ad, hogy tulajdonképen mit kell érteni Ihering szavain? 

 A rajz szerint a hengeralakú penis hirtelenül, mintegy lecsonkítva végzó'dik 

 s vége félgömbszerűen benyomódott, a mi módon nem makk, hanem inkább 

 praeputiumszerű képződmény jön létre, s már most emiek a bemélyedésnek a 

 közepén nyílik Ihering szerint az ondócsatorna. iHERiNG-nek ez az adata 

 kétségtelenül téves, mert mint láttuk a penis egyenletesen megvékonyodva 

 megy át az ondócsatornába. Bővebb megbeszélésre nem érdemes aprólékos 

 részleteket figyelmen kívül hagyva még csak azt akarom megemlíteni, 

 hogy Ihering a penist hosszú, hengeres csőnek rajzolja, mely az egész ké- 

 szülék méreteihez képest feltűnően nagy, holott, mint említettem, a penis 

 aránylagos kicsisége egyik jellemző vonása a szervrendszernek. 



I d e g r e n d s z e r. Agydúczai nagyok, elülső-hátsó irányban erősen 

 megnyúlt tojásdadalakúak, hátsó végüket rövid, széles agypánt köti össze ; 

 lábdúczai tojásdadalakúak, a középvonalban érintkeznek egymással. Pleu- 

 ralis dúczai nagyon kicsinyek, a jobboldali gömded, a baloldali körülbelül 

 háromszögalakú, a előbbi közvetetlenül az agydúcz mögött s kissé az alatt, 

 az utóbbi pedig mindjárt a cerebro-pedalis connectivum mögött, az agj'- és a 

 lábdúcztól megközelítőleg egyforma távolságra foglal helyet. Mindjárt a jobb- 

 oldali plem'alis dúcz mögött egy nagy dúcz foglal helyet, mely a jobboldali 

 parietaUs és a visceralis dúcz összeolvadásából jött létre; ez a dúcz erősen 

 jobbra tolódott. Az itt elmondottakból önként következik, hogy a jobboldali 

 cerebro-ple urális, valamint plem-o-viscerahs connectivum nagyon rövid, 

 ellenben a baloldali plemo-visceralis connectivmn tekintélyes hosszúságú 

 s ennek körülbelül a közepén található a különálló, nagyon kicsiny baloldali 

 parietalis dúcz. 



* iHERrsG, H., Die Gattung Hyalina. (L. c, p. 136). 



Annales Miisi-i Nationalis Hungariti. XV. 8 



