118 SOOS LAJOS 



van az alább ismertetendő másik Prt/«ia-fajnak is; a mirigy ívesen hajlott, 

 a pete-ondóvezeték felé eső vége hengeres, azonban homorú oldala fokoza- 

 tosan lapossá válván, előbb félhengeressé, a distalis vége felé pedig egészen 

 lapossá lesz, színe fehér vagy sárgásfehér s meglehetősen nagy acinusokból 

 áll. Pete-ondóvezetéke kevéssé tágas, lapított, egyszer egészen sima, 

 máskor kissé ránczos ; a prostata keskeny sávként fut végig az uterus falán. 

 Petecsatornája és hüvelye egyaránt széles, lapított, megközelítőleg egyforma 

 vastagságú, az előbbi rövidebb az utóbbinál. Párzótáskájának nyele nagyon 

 hosszú és vékony, vége tojásdadalakú tartálylyá duzzadt meg, a nyélnek 

 nincs függeléke. Penise benyílásához közelebb vékonyabb, vége felé lassan, 

 bunkószerűen megvastagodó, a vékony, eléggé rövid ondócsatorna a végén 

 nyílik beléje. A penis hosszú visszahúzóizma a végén, az ondócsatorna be- 

 ömlésénél tapad. A jobb szemtartónyél visszahúzóizma a penis és a hüvely 

 közt halad át, 



E faj anatómiája egészen a legújabb időkig ismeretlen volt s csak két 

 év előtt közölt Hesse ^ a Schmidt Adolf és Wiegmann hagyatékában 

 talált jegyzetek és rajzok alapján ivarkészülékére vonatkozó adatokat. 

 Schmidt följegyzése egyetlen sor, ellenben WiEOMANN-é tökéletes leírás. 

 Adatai az én megfigyeléseimmel, egy pont kivételével, megegyeznek. Wieg- 

 MANN szerint ugyanis az állatnak «két, hengeres zacskóból» álló ondótáskája 

 van, ellenben én csak egyet tudtam találni.s nem is hinném, hogy Wiegmann 

 adata nem valami tévedésen alapulna. Schmidt és Wiegmann adatai közt 

 az az eltérés, hogy Schmidt szerint a párzótáska nyelének diverticulmua 

 van, Wiegmann szerint ellenben nincs. Az én megfigyelésem Wiegmann- 

 éval egyezik, s mint Hesse megjegyzi, nem is valószínű, hogy PaíwZa-faj 

 ivarkészülékének diverticuluma legyen. 



Idegrendszer (93. rajz). Dúczai mind önállóak és jól megkülön- 

 böztethetők. Agydúczai nagyok, tojásdadalakúak, hosszú idegpánt köti 

 össze őket egymással. Lábdúczai szintén nagyok, háromszögalakúak, a 

 középvonalban szorosan egymáshoz simulnak, a cerebro-pedalis connecti- 

 vumok hosszúak, vékonyak. A baloldali pleuralis dúcz nagyon kicsiny és 

 szorosan egymás mögé és erősen a baloldal felé lévén tolódva, a megfelelő 

 lábdúcz mögött foglalnak helyet (93. rajz, a), s míg a cerebro-plemalis con- 

 nectivum eléggé hosszú, addig a pleuro-pedalis rendkívül rövid ; a baloldali 

 parieto-visceralis connectivum nagyon hosszú, a nyelőcső alatt átlnizódik 

 egészen annak a jobboldalára s ott éri el a hosszú, tojásdadalakú zsigerdúczot, 

 mely e szerint a nyelőcső jobboldala mellett fekszik; a kicsiny, háromszög- 

 alakú jobboldali pleiu'alis dúcz mindjárt rézsútosan hátra és lefelé az agy- 



' Hesse, P., ZeichnungL'n aus Adolf Schmidt's Nachlass. (Nachrbl. D. Maiak. Ges., 

 47. Jg., 1915, p. 18). 



