124 SOOS LAJOS 



sem nyiltokja, sem nyálkamirjgye nincsen. Tehát ebben az esetben egy olyan 

 fejlődési sorozattal állunk szemben, melynek egyik végét a magasabbrendű 

 Helicidákia jellemző szervekkel, nyilzacskóval és nyálkamirigyekkel bíró 

 alakok foglalják el, a másik végét pedig olyan faj, melynek ivarkészülékén 

 ezek a járulékos szervek nincsenek meg. A logikus eljárás mindenesetre az 

 volna, hogy ez utóbbit szintén külön nemként válaszszuk el. Feltűnő, hogy 

 Hesse, bár, ha közvetve is, neki volt alkalma a H. diodonta anatómiáját 

 először megismertetni, az elkülönítést nem hajtotta végre, a miben bizonyára 

 minden elismerésre méltó óvatossága vezette, mert hiszen a kezébe került 

 vázlatos rajz és pár soros följegyzés nem nyújtott neki biztosságot az eset- 

 leges elválasztásnak alapjául szolgáló bélyeg állandóságát illetőleg. Nekem, 

 számos példány megvizsgálása alapján, alkalmam volt meggyőződni róla, 

 hogy ez a bélyeg teljesen állandó s így elégséges alapot nyújt esetleges nem- 

 beli elkülönítésre, annál is inkább, mert e faj lapos, de be nem mélyedt 

 tekercsű, nem tarajos, nagyon tág köldokű háza révén is eléggé élesen elüt 

 a többi Helicodonta fajtól. 



XIII. Fruticicola Held. 

 1. Fruticicola Lubomirskii Slós. 



(98-99. rajz). 



Köpenyszer vek. Köpenyüi'ege az utolsó kanyarulat % részé- 

 vel egyenlő hosszú. Köpenye teljesen fehér, pigmentnek nyoma sincs benne. 

 Veséje hátul széleseb és ívesen lekerekített, előrefelé megkeskenyedő s 

 szintén ívesen végződő, körülbelül a köpenyüi'eg felehosszával egyenlő 

 hosszú. Szívpitvara a vese felehosszánál rövidebb. 



Bélcsatorna. Pharynxa tetemesen megnyúlt, bunkóalakú ; 

 radulazacskója kicsiny, fölfelé kmikodoró. Nyelőcsöve kezdetben nagyon 

 vékony, azonban hamarosan tetemesen kitágul s még a szokottnál is bizony- 

 talanabbul határolódik el a gyomortól, melynek csak a distalis vége tágul 

 ki észrevehetőbben; a középbél a rendes kettős hurkot írja le. Nyálmirigyei 

 tömör állományúak, meglehetősen rövidek, a baloldali hároroszögalakú, 

 melynek csúcsa hátrafelé néz, jóval kisebb a széles, hengeralakú jobboldali 

 mirigynél ; a két mirigy a nyelőcső fölött szorosan egymáshoz tapad, az 

 alatt ellenben nagyobb köz választja el őket egymástól ; a mirigyek nagyon 

 hátul fekszenek, a gyomorhoz közelebb esnek, mint a pharynxhoz, azért 

 vezetékeik nagyon hosszúak. 



Állkapcsa nagyon vékony, erősen, ívesen hajlott, sárgásszínű, 

 16 — 17 nagyon vékony, ránczszerű lemezzel fegyverzett. 



Eadula (98. rajz). Egy-egy félsorában 20— 21 fog van. Középsófoga 



