48 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1910. 
4. Slkt. Bicellaria Maca. 
Sma, finhariga arter. Antenner korta; ändleden förlängd 
med kort, nedåtböjdt, 2-ledadt ändspröt. Sugrör mycket kort. 
Ögon hos båda könen sammanstötande. Ben smärta, de bakre 
förlängda. Vingarnas analfält kortare än det bakre basfältet; 
se for Ofrigt fig. 4 
Arterna uppehalla sig i gras. 
Artôfversikt. 
I. Bakbenens 1. tarsled starkt förtjockad. I. B. nigra. 
II. Bakbenens 1. tarsled ej förtjockad. 
A. Bakskenben mot spetsen förtjockade och pä baksidan försedda med 
talrika langa borst. 25 PBEESDURIGE 
B. Bakskenben ej förtjeckade, pä baksidan med talrika korta och ett 
fätal (2—3) längre borst, 3. B. simplicipes ZEIT. 
1. B. migra MEIG. Svart, nagot glänsande. Vingar svart- 
aktiga. Svängkolfvar bruna (d) eller gula (2). Längd 
2,5—3 mm. — Sk.—Lappl. (7, 8) 
2. B. spuria FALL. (inbegr. sulcata) 
Fig. 4. Lik föreg. men vingarna 
snarare brun- än svartaktiga. 
Svängkolfvar hos båda könen 
oftast mörka. Längd 4 mm. — Sk. 
Fig, 4. Vinge af Bicellaria spuria. Er Uppl. (4—10); allm. 
3. B. simplicipes ZETT. Endast genom bakskenbenens beskaf- 
enhet skild. fran föreg. — Gottl., Og., sälls 
2, Underfam, Empidine. 
5. Sikt. Rhamphomyia MEtc. 
Sma till medelstora, svagt hariga arter. Antenner af 
hufvudets längd, sällan längre; 2. leden kortare an den 1. 
3. leden kägelformig med 2-ledadt, borstformigt andsprot. Öken 
Rise ¢ vanl. sammanstötande, hos © atskilda. Bakben for- 
längda, hos © stundom med ER t anordnade fjällika borst. 
Vingar stundom ovanligt breda. 3.längsribban ej g gaffelklufven. 
Diskfält finnes, hos & ofta ae nästan till vingkanten. Anal- 
