WAHLGREN: SVENSK INSEKTFAUNA. XI: I, 2. 69 
skilda fran hvarandra. Ben glän- 
sande svartbruna med ljusare knän. 
Hufvud mattsvart med gra 3-kantig 
pannflack. Bakkropp mörkgrå. 
IS. H. Beckeri. 
AMN. Midtstrimmor mycket närstående, 
ofta otydliga. Hufvud nästan helt 
svart. Knän ej tydligt ljusare. 
O. De 4 ryggsköldstrimmorna tyd- 
liga. Svängkolfvar svartbruna. 
Framskenben måttligt håriga. 
16. H. bistriata. 
OO. Ryggsköldstrimmor taml. otyd- 
liga. Framskenben långt dun- 
håriga med 5—8 ännu längre, 
fina borsthår. 
+. Svängkolfvar hvitgula 18. Hi. pilipes. 
++. Svängkolfvar svartbruna. 17. H. brevivittata. 
$$. De 4 nakna ryggsköldstrimmorna ej eller blott 
framtill mörkare. Ryggsköld enfärgad eller med 
de 3 häriga strimmorna mörkare; om den är tyd- 
ligt 2-strimmig, äro benen gula. 
”. Vingar mjölkhvita med hvita ribbor. Bakkropp 
hvitullig. Späd, hvitgrä, 2 mm. stor art. 
19. H. niveipennis. 
SS 
. Vingar ej mjölkhvita, på sin höjd glasklara. 
Vanl. större arter. 
L]. Liten, klumpig art med korta, kraftiga 
ben. Ryggsköld svartgrä med mycket 
tydliga svarta strimmor. 
5. A. longivittata. 
[IC]: Smärta, smalbenta eller större arter. 
Ryggsköld aldrig skarpt 3-strimmig, på 
sin höjd 1-strimmig eller otydligt 2—3- 
strimmig. 
/\. 4,5 mm. Bakkropp näst. alldeles 
rödgul. Antennbas rödgul. Alla lår 
och skenben långa, tätt, näst. ulligt 
håri a. 32. H. abdominalis. 
\/\. Bakkropp atm. till största delen 
mörk. Antennbas mörk; om den 
är rödgul, äro benen ej dunhåriga. 
O. 4 mm. eller däröfver. Buk till 
största delen gul, genomlysande. 
Midtstrimborst 3—4-radiga, täml. 
långa. 
