HA ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1010. 
6. Större eller med ljusare ryggsköld. 
+ Vingar mjölkhvita med hvita eller gulaktiga ribbor. 
Bakkropp hvitdunig. Liten hvitgra art med ostrimmad 
ryggsköld. 19. H. niveipennis. 
**, Vingar pa sin höjd hvitaktigt glasklara. Ribbor mörkare. 
+. Rvggsköld glänsande gra, täml. tydligt 2-strimmig. 
Buk och ben gula: stund. hela bakkroppen rödgul. 
Ledbakkanter hvitgula, Vingmärke mycket blekt. 
22. H. cingulata. 
+7. Ryggsköld matt eller ej gra. 
§. Ryggskold svartgra med 3 breda, djupsvarta strim- 
mor. Hufvud, svängkolfvar och ben svarta. 
5. H. longivittala. 
$$. Ryggsköld annorlunda färgad. 
«. Bakkropp gulbrun. Antennbas helt eller till 
största delen rödgul. 
[_]. Svängkolfvar hvita. 32. H. abdominalis. 
[ ]L_]. Svängkolfvar delvis mörka. 
33. H. heterogastra. 
%. Bakkropp ofvan mörk; antenner vanl. helsvarta. 
[1 Ryggsköld mycket mörkt brungrå eller 
svartgrå. Vanl. åtminst. 4 mm. 
Z\. 45 mm. Ben vanl. nästan helt 
svarta. endast höfter och Jarstrim- 
mor tydligt rödgula. Svängkolfknopp 
mörk. 2. bakkroppsleden på sidan 
med en samling (»borste») af långa 
svarta borst. 29. H. spinimana. 
AM. 2. leden utan tydlig sådan harsamling. 
+. Knappt 3 mm. Svängkolfvar 
hvitaktiga. Ben smutsgula, näs- 
tan nakna; tarser och skenbenens 
spetsar mörka. 30. H. infans. 
++, Åtminstone 4 mm. Svärgkolfvar 
morka, Ben pa sin hôjd bruna, 
vanl. ljusare; tarser mörka, 
31. Hi lurida: 
[J]. Ryggsköld ljusgrå eller hvitgrå. Vanl. 
mindre. 
/N. Höfteroch ben mörka (blott knän ljusa). 
+. Bakkropp silfverhvit. Hufvud 
och ryggsköld hvitgrå; den senare 
stundom med 4 tämligen tydliga 
mörka strimmor. Midtstrimborst 
ytterst korta, oregelbundet 2- 
radiga. 12. H. argyiosoma. 
