100 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 19190. 
Själf gjorde jag under sistlidne sommar en iakttagelse, 
som kom mig att se BERTKAUS meddelanden i en annan 
dager än förut. I juli månad spunno talrika unga Linyphior 
sina glesa väfvar mellan bladen på ekbuskarna i Mems park 
i Östergötland. 10 juli sågs en af dem, möjligen en ännu 
icke könsmogen Linyplia phrygiana WALCK (enl. D:r TULL- 
GREN) längs midtlinien af abdomens ryggsida bära en vid 
abdomens bas fastsugen stekellarv af gråhvit färg. Larven 
var då lika lång som spindelns abdomen, d. v. s. omkring 3 
mm. Den infångade spindeln rörde sig obehindradt och 
spann trådar i den flaska, där han inspärrades. 
Redan följande dag, på morgonen, befanns emellertid 
spindeln ha dött, och hans abdomen var till hälften hop- 
sjunken. Fram på förmiddagen hade han fallit ner till flaskans 
botten. Stekellarven däremot, som hängde kvar vid de af 
spindeln spunna trådarna, började, med hufvudet nedåtriktadt, 
spinna på sin kokong, som blef ljusbrun, smal, till omkretsen 
trekantig samt så tunn, att man tvärs igenom den kunde se, 
huru larven efter några få dagars förlopp förpuppats, hvar- 
jämte man under den följande tiden kunde iakttaga färgernas 
framträdande hos puppan. 
22 juli framkom ur kokongen en liten parasitstekel, som 
af D:r ROMAN benäget bestämts såsom en för vårt land ny 
art af underfam. Pimpline, nämligen Acrodactyla degener 
Hat. Enligt MORLEY har denna art redan förut i England 
iakttagits parasitera på samma egendomliga sätt som släktet 
Polysphincta. 
Med föreliggande fakta för ögonen tyckt det mig emel- 
lertid ’gga nara tillhands att antaga, att något misstag eller 
någon förväxling ägt rum vid bestämningen af den af 
BERTKAU omtalade stekeln. Flera parasitsteklar visa en 
ganska pompilidliknande habitus, sa att en förväxling vid 
flyktigt betraktande skulle kunna vara tankbar, och osanno- 
likt är ju ej, att äfven andra parasitstekelslakten med hittills 
okändt lefnadssätt tillämpa samma parasitiska metod som 
de ofvan nämnda pimplinerna. 
