210 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1910. 
vanl. långt och inslaget mot buken. Lar vid basen något 
förtjockade. Vingarna äro nästan dubbelt så långa som bak- 
kroppen, i hvila liggande parallellt på denna; ribbförloppet 
framgar af fig. I och 3. 
Flugorna äro dåliga fotgängare men utomordentligt skickliga och ut- 
hålliga flygare, som gärna sväfva bland buskar på skuggiga ställen och då 
och då för en kort stund slå sig ned på bladen. 
Larfverna lefva som parasiter hos stritar. 
Litteratur. 
C. G. Tuomson. Opuscula entomologica. II. Lund 1870. 
Th. Becker. Dipterologische Studien V, Pipunculidæ. I Berl. Ent. Zeitschr. 
1897 och 1900. 
G. H. VERRALL. British Flies, vol. VIII, London 1901, hvarifran har med- 
delade figurer äro hamtade. 
Fig. 1. Pipunculus campestris I. 
Ofversikt af slaktena. 
1, 4. och 5. langsribborna nara den senares spets förbundna med en tvär- 
ribba (fig. 1). 
A. Skuldror och skutell uppblasta. Inga långa borst vid punktögonen, 
1. Nephrocerus. 
B. Skuldror och skutell ej uppblästa. 
1. Behäring ytterst sparsam eller saknas. Bakre delen at hufvudet 
uppsvälld (fig. 2). Inga långa borst vid punktögonen. 
2. Pipunculus. 
2. Beharing stark. Bakre delen af hufvudet ej uppsvalld (fig. 4). 
Nagra långa borst vid punktögonen. 4. Verrallia. 
II. 4. och 5. längsribborna ej förenade med en yttre tvärribba (fig. 3). 
3. Chalarus. 
