222 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1910. 
2. Slkt. Hypocera Lioy. 
Smärre, delvis mycket sma, gra—svarta arter, mycket 
lika föreg. slaktes. Hjälpribba finnes. 
If. 
to 
D 
Artöfversikt. 
. Panna vid hjässan med tydlig knöl. 
A. Hjässknöl bred. Framskenben i regel med 2 borst pä utsidan. 4. 
längsribbans främre gren vid roten starkt böjd. I. H. incrassata. 
B. Hjässknöl smal. Framskenben med endast ı borst. 4. längsribbans 
främre gren vid roten endast svagt böjd. 2. H. carinifrons. 
Panna utan knöl vid hjässan. 
A. 3. längsribban vid roten tydligt borstbesatt. Antenner rôdbruna ; 
3. leden täml. stor. Palper gula. 3. H. mordellaria. 
B. 3. längsribban utan borst eller till hela sin längd mikroskopiskt fin- 
härig. 
I. 4. längsribbans främre gren vid roten starkt böjd, i spetsen, sär- 
skildt hos ©, utbredd (fig. 7). 4. H. femorata. 
2. 4. langsribbans främre gren ej vid roten sa starkt böjd, i spetsen 
ej utbredd. 
a. Vinge — se fig. 8. 5. H. agilis. 
b. Vinge — se fig. 9. 6. H. vitripennis. 
. H. incrassata MEIG. Ryggsköld, bakkropp och svangkolf- 
var svarta. Ryggsköld svagt glänsande med ett par rygg- 
midtborst och 2 starka skutellborst. Panna bred, starkt 
hvälfd. Punktögonen pa en starkt hvälfd knöl, */3 af pan 
nans bredd. Antenner och palper vanl. svarta; 3. antenn- 
leden liten, stundom roströd. Bakkropp svagt glänsande, 
stundom med smalt gula ledbakkanter. Ben svartbruna 
med rostgula leder, framskenben och framtarser. Vingar 
gulbrunaktiga. Längd 3,; mm. — Sk Os (70) 
H. carinifrons ZETT. Som föreg. men hjässknölen af 
pannans !/2 bredd, bakskenben starkare och klubbformigt 
förtjockade och 1. baktarsleden hos d starkt utbredd. 4. 
langsribbans bada grenar nästan parallella, ej starkt diver- 
gerande som hos föreg. Längd 2,25 mm. — Boh., Smal. 
—-Uppl. 
. H. mordellaria FALL. Ryggsköld, bakkropp och sväng- 
kolfvar som föreg. Antenner rödbruna—svartbruna; 3. 
leden hos ¢ täml. stor. Palper rödgula. Ben till färgen 
