260 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1910. 
Något senare, när larktradens skott nått en längd af 6—8 
mm., ha larverna försvunnit från dessa sina vinterkvarter och 
begifvit sig ut på bete på de saftiga, unga skotten. I vinter- 
kvarteret, där små runda, hvitskimrande skålar af silke ut- 
märka de platser, hvarest rören suttit fästade, ha de kvar- 
lämnat ett litet, svart skal, den gamla hufvudkapseln, och vi 
kunna häraf draga den slutsatsen, att larverna ej öfvervintra 
som fullvuxna utan, innan de lämnat sitt vinterkvarter, byta 
om skinn. 
Barren angripas på föl- 
jande sätt: forst skares ett 
litet rundt hal ut i väggen, 
vanligen midt pa barret 
eller närmare spetsen, mera 
sallan vid dess bas. Genom 
halet ater sig larven in i bar- 
ret och spinner samtidigt fast 
ihop halets kanter med kanten 
pa dess. eget ror, (Pig 2b): 
Allteftersom larven fortar blad- 
vafnaden, vidgas gangen i bar- 
ret 1 bredd och pa langd, och 
Fig. 2. Batr af larktrad, angripet EE Din see au See 
af larv. 12 ggr förstor. a. hal och M kroppen langre och langre; 
mingäng mot spetsen af barret. b. bakkroppen förblir dock alltid 
mingang at båda sidor om hålet | Ey i 
jamte larvrér; larvens framre del kvar i larvroret. Nar larven 
angifves genom den punkterade fortart sa mycket den kan na 
he ae åt båda sidor (Fig. 2 b), be- 
ger den sig öfver pa ett annat barr, som angripes pa samma 
sätt. Sålunda förstör en enda larv en stor mängd barr. De 
angripna delarne af barren äro först hvitaktiga, på grund 
däraf att luften tränger in i de urhålkade gångarne, men snart 
torka de ihop och gulna. 
När nu larverna börja växa, blir det gamla vinterröret 
för trångt och måste utvidgas. Detta tillgår på så sätt, att 
larven till att börja med skarfvar till en krage af silke rundt 
omkring rörets mynning; denna ökas så småningom på, så 
att den blir nära pa hälften så lang som röret. Sedermera 
spränges rörets vägg upp framtill pa buksidan och i kilen 
