264 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1910. 
verna ju inkrupna i rör, dels förtära de endast de inre delarna 
af barren. Alla besprutningsmetoder, som ha till ändamål 
vare sig att förgifta larvernas föda eller att döda dem genom 
s. k. kontaktgifter kunna därför på förhand sägas vara lönlösa. 
De enda skeden i malens lif, då man skulle kunna tänka 
på att ingripa med utsikt till framgång, äro dels äggstadiet, 
dels när den är fullvuxen, genom att antingen bespruta träden 
med någon lämplig, starkt luktande vätska, så snart malarne 
börja visa sig, och på så sätt förhindra äggläggningen, eller 
också genom att finna någon besprutningsvätska, som dödar 
äggen. 
Naturliga fiender. I Tyskland har man iakttagit att 
larverna jagas och förtäras af flera fåglar, framför allt bofin- 
kar, löfsångare och mesar. Dessutom angripas de af parasit- 
steklar, i synnerhet de små Chalcididerna. Enligt undersök- 
ningar, utförda i sommar vid den Entomologiska Afdelningen, 
voro 20—25 % af pupporna parasiterade. 
Oversigt over Landbrugsplanternes sygdomme i 1909 
af 
M. L. Mortensen, Sofie Rostrup og F. Kolpin Ravn. 
(Tidskr. f. Landbrugets planteavl, 17 Bind, Kobenhavn 1910). 
Ur redogürelsen for de under ar 1909 i Danmark upp- 
tridande skadedjuren ma meddelas följande. Knäppar- 
larverna (Agviotes lincatus) ha under året anställt svåra 
skador pa värsäden, särskildt kornet, pa flere stallen sa svart 
att omsäning blifvit nödvändig. Orsaken till de svåra harj- 
ningarna anser fru ROSTRUP, som speciellt behandlat skade- 
insekterna i den föreliggande redogörelsen, böra tillskrifvas 
den fuktiga och kalla väderleken, som gjorde, att brodden 
växte långsamt. Svårast var angreppet efter flerårig gräsvall 
och rofvor samt å kall, sur och dåligt kultiverad jord. Knäp- 
parlarverna ha äfvenledes gjort skada på ärter kålrötter, mo- 
rötter och potatis. — Harkranklarver ha uppträdt här- 
