TRAGARDH: RODA TALLSTEKELN 273 
Beskrifning. (Fig. 1). Hanen och honan. Hanen ar 
glänsande svart; blott de första bukringarne samt benen röda, 
med undantag af klorna, som äro svarta. Pannspröt med 
23—25 kamgrenar. Honan något större än hanen, med röda 
ben och rödgul kropp, på hvilken dock en större eller mindre 
del af ryggen samt en del af bakkroppen är svartbrun. — 
Längd 7—9 mm. 
Kokongen (fig. 1d) är omkr. 1 cm. lang, tunnväggig 
samt till färgen antingen hvit eller blekt gulaktig. 
Fig. 2. Larv af röda tallstekeln. (Orig.) 
Larven (fig. 2) skiljes lätt fran L. pini-larven genom 
sitt kolsvarta hufvud. Kroppen, som afsmalnar nagot bakat, 
ar till färgen grågrön, pa buksidan ljusare; den gråaktiga an- 
strykningen, som till största delen framkallas genom korta, 
svarta borst, anordnade i tvärrader, afbrytes genom en hvit 
langsstrimma midt pa ryggen och stracker sig ned till mid- 
ten af kroppens sida, dar den afgransas af en hvit strimma, 
nedanför hvilken mörkare fläckar finnas, som fig. 2 visar. 
3 par svarta brostfotter samt 8 par bukfötter finnas, 
alltså tillsammans 11 par. Längd 22—25 mm. 
Utveckling och lefnadssätt. Stekelns flygtid inträffar 
antingen på våren eller hösten, och det har i mellersta Europa 
under gynnsamma förhållanden inträffat, att den uppträdt 
med 2 generationer årligen. Hos oss synes den i regel flyga 
i september. 
Djuren äro rätt tröga i sina rörelser, och detta gäller i 
synnerhet om honorna, som till och med kunna skakas ned 
från grenarne; men man känner likväl exempel på att de 
kunna svärma 1 stora skaror och med vinden drifvas till om- 
råden, som förut varit skonade. 
Äggen placeras inuti hålor i barren. Därvid går honan 
så tillväga, att hon med tillhjälp af ett i bakkroppens spets 
befintligt, sågformigt bihang sågar en smal ränna i kanten 
Entomol. Tidskr. Årg. 31. H. 4 (1910). 18 
