276 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT IO10O. 
gripna träden skola dö ut. Däremot blir, till följd af den 
stora barrförlusten, ämnesomsättningen betydligt nedsatt; detta 
visar sig på så sätt, att under följande år såväl hufvud- som 
sidoskotten samt dessas barr blifva betydligt mindre än förut; 
men redan 2:dra året därpå är denna minskning utjämnad, 
och såväl skotten som barren ha återtagit sin normala längd. 
Annorlunda gestalta sig emellertid förhållandena, när härj- 
ningen blir så stark, att äfven årsskotten angripas och kal- 
ätning inträder, ty då duka träden under. Barrträden hafva 
nämligen ej löfträdens förmåga att kunna uthärda och repa 
sig efter en kalätning. 
I vårt land synas dess bättre inga dylika härjningar ha 
ägt rum, men i vårt grannland Norge härjade den röda tall- 
stekeln under 6—7 ar à rad tallplanteringarne pa Jäderen, 
sa fruktansvardt att tusentals trad dukade under. Och lik- 
nande härjningar känner man fran Österrike och södra Tysk- 
land. 
Utrotningsmedel. I fråga om den röda tallstekeln, lik- 
som ifråga om alla andra skadeinsekter, kan det ej tillräck- 
ligt framhållas, huru viktigt det är, att vederbörande, genom 
att regelbundet besiktiga tallplanteringarne, sätta sig i stånd 
att observera angreppen i deras första eller i hvarje fall ett 
tidigt skede. Ty det är naturligtvis ojämförligt mycket lät- 
tare att då utrota djuren, än om de under åratal få oför- 
märkt föröka sig, tills en vacker dag en härjning inträffar, 
d. v. s. de tilltagit så i antal, att vederbörande ej kan under- 
låta att lägga märke till dem. 
Man skall nämligen icke tro, att en massförökning är en 
företeelse som inträder plötsligt. Den förberedes så små- 
ningom under en längre eller kortare tidrymd; och det borde 
ej vara omöjligt, att genom besiktningar komma den på spa- 
ren, innan den antagit allt för stora dimensioner. 
Den lämpligaste tiden är i detta fall slutet af maj eller 
början af juni, då larverna äro stora nog att lätt synas, så 
mycket mera som de alltid sitta tillsammans i klungor. 
Finner man då larvsamlingar i grenspetsarne, så kunna 
dessa antingen skakas ned i en korg eller på dukar, utbredda 
på marken, eller också kunna grenspetsarne klippas af med 
en trädgårdssax. Man har äfven med utmärkta resultat be- 
