282 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1910. 
och genom irritering förorsaka att bladet sväller. Inuti bla- 
sorna läggas ägg, sålunda 2:dra generationens, och när de 
klackas, grafva sig larverna gångar i bladväfnaden, hvarige- 
nom gallblåsan förstoras. De fullvuxna krypa ut och in ge- 
nom små öppningar på undersidan af gallblåsorna och upp- 
söka ständigt nya platser, hvarest de åstadkomma nya blåsor, 
i hvilka nya kolonier uppstå. Huru många dylika en hona 
kan åstadkomma eller huru många generationer som kunna 
förekomma årligen, därom vet man intet af lätt förklarliga 
skäl, då dessa djur genom sin ringa storlek äro synnerligen 
svåra att studera ingaende. 
Alltnog, blasorna tilltaga alltjämt under hela vaxtperioden. 
Först uppträda de i fader pa bada sidor om midtnerven 
(fig. 2,a), sedan sprida de sig alltmer och flyta tillsammans, 
så att de slutligen kunna upptaga större delen af bladytan 
(fis) 2; bochyc): 
Nar de fôrst visa sig, aro de tämligen bjärt roda eller 
rödgula; sedermera blifva de gröngula och slutligen svarta, 
nar bladvafnaden ar alldeles düd. 
Nar bladen börja att gulna, utvandra djuren fran bla- 
sorna och bege sig öfver till knopparne, dar de krypa in 
emellan de yttre fjällen. Toppknopparne synas hysa det 
största antalet af dem. 
Djurens spridningsförmåga är emellertid mycket ringa 
och det ar därför mycket vanligt, att man ar efter ar i en 
tradgard finner blott ett eller par trad eller till och med en- 
dast vissa delar af dem angripna, under det att öfriga trad 
ga fria. Man vet numera, genom undersökningar utförda pa 
andra tradslag, att det är med vinden de spridas, pa sa sätt 
att inficierade grenar vid stormar lösbrytas och föras öfver 
till andra trad. 
Utbredning. Parongallkvalstret ar vida spridt; man 
kanner den fran Europa, Norra Amerika, Australien och Syd- 
Afrika och man anser att den i det senare landet blifvit ny- 
ligen inford, ty endast unga samt nyligen ympade trad hafva 
blifvit inficierade; sannolikt har den ocksa blifvit inford fran 
Europa saval till Amerika som Australien. 
Forutom päron angriper den ocksa apple, rônn, oxel, 
Cotoneaster samt Amelanchier. Egendomligt nog synes det 
