De vanligaste besprutningsvatskorna 
gentemot skadeinsekter. 
Af 
Alb. Tullgren. 
I kampen mot skadeinsekterna har besprutning med in- 
sektdüdande vätskor fått en vidsträckt användning, ej minst 
därför att denna utrotningsmetod oftast är bekväm, snabb 
och billig. Lika litet som man kan begagna sig af samma 
läkemedel mot människans olikartade sjukdomar, lika litet 
kan man vid bekämpandet af skadeinsekterna hoppas på ett 
universalmedel. Lyckligt nog behöfva vi emellertid ej be- 
gagna oss af så särdeles många medel, ty åtskilliga af dem 
kunna hvart och ett för sig med samma utsikt till framgång 
användas mot ett stort antal skadeinsekter. 
De insektdödande besprutningsvätskorna fördelas på tvänne 
"grupper: mag- och kontaktgifter. De förra konsumera insek- 
terna, när de förtära besprutade växtdelar, de senare göra 
effekt, blott de träffa djurens kropp. Maggifterna, till hvilka 
vi i främsta rummet räkna arsenikgifterna, t. ex. kejsargrönt, 
användas uteslutande mot insekter med bitande mundelar, 
såsom fjärillarver, skalbaggar, växtstekellarver m. fl. Kontakt- 
gifterna däremot brukas företrädesvis mot insekter med su- 
gande mundelar, t. ex. bladlöss, bladloppor och sköldlöss. 
Hit räkna vi sådana medel som kvassia, fotogenemulsion och 
tobaksdekokt. 
I det följande lämnas en kortfattad redogörelse för de 
vanligaste besprutningsvätskorna, deras tillredning och bruk. 
