2 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT IOII. 
sa ock bakre diskfaltet; bakvingarne hafva ej några slutna 
vingfält. Benen hafva enkel oledad lårring och baktibierna 
2 sporrar; de kunna mer eller mindre fullständigt inläggas i 
fördjupningar à brôstets sidor. Bakkroppen består vanligen 
endast af 3, mera sällan af 4—5, synliga leder; de öfriga 
lederna äro hos honan ombildade till ett långt, böjligt och 
mjukt äggläggningsrör, som helt och hållet kan indragas, 
ungefär på samma sätt, som man hopskjuter en kikare; bak- 
kroppens buksida är vanligen urhålkad och hela bakkroppen 
kan böjas in mot bröstets undersida, så att den täcker öfver 
de indragna benen och hela djuret blir klotformigt. Vid fara 
rulla guldsteklarne ofta ihop sig på detta sätt. 
Fig. 1. Mellankropp af Elampus Panzert FABR. a halsskölden; b frambrös- 
tet; c framhöften; d+e mellanryggen; /+g mellanbrôstet; h vinglocket; 
j skutellen; k bakryggen; p och nedre m bakbröstet: 7 och öfre m efter- 
ryggen; n efterryggens sidotagg; o andhäl; g mellanhöft; 7 bakhöft. 
Könen äro i allmänhet mycket lika hvarandra och svära 
att skilja, da djuren aro torra; lefvande honor igenkännas lätt 
pa det långa äggläggningsröret, hvilket de liksom trefvande 
utskjuta och böja at olika hall, nar man fasthäller dem vid 
mellankroppen. Hos släktet C/epfes har hanens bakkropp 5, 
men honans blott 4 leder; hos öfriga svenska släkten hafva 
båda könen endast tre leder i bakkroppen. 
Äggen äro jämförelsevis små, aflånga eller ovala, raka, 
hvitaktiga samt tunnskaliga och halfgenomskinliga. 
Larverna aro fotlösa, hvita, hafva stort, tydligen afsatt 
hufvud och trettonledad kropp. I första stadiet, som ar myc- 
ket rörligt, är sista leden djupt klufven. Den fullväxta lar- 
ven omgifver sig vanligen med en af silkesvätska bildad 
kokong, i hvilken den öfvervintrar. 
